BASERT PÅ MR. & MRS. AMERICAN PIE AV JULIET MCDANIEL
Jeg gleder meg! Jeg har aldri vært om bord i et fly før.
Du er modig. Har aldri møtt en dame som turte dette.
Jeg elsker berg-og-dal-baner.
Og jeg har den peneste annenpiloten i hele Tennessee.
Greit, hold deg fast!
Opp med oss.
- Verden ser så liten ut fra her oppe. - Er du redd?
- Aldri. Jeg er aldri redd med deg. - Nå gjør vi det!
Vet du hva? Jeg skal slutte hos Pan Am og begynne med himmelskrift.
Med ni meter høye bokstaver skal jeg skrive
"jeg elsker Maxine Horton", så hele Chattanooga kan se det.
- Elsker du meg virkelig? - Ingen har trodd på meg slik du gjør, Max.
Jeg kan gjøre hva som helst når jeg er med deg.
Du får meg til gråte.
Nei, det er bare vinden.
Nei, det er deg, Douglas. Det er deg.
Ok, skatt, jeg skal gjøre som den røde baron nå, ok?
- Ja. - Nå!
- Går det bra med deg? - Ja. Jeg har det flott.
Men jeg vet ikke om jeg burde være opp ned.
Er du redd nå?
Ja, fordi jeg er gravid.
Det er kanskje det beste jeg har hørt.
Hei, Chattanooga!
Douglas Simmons skal få barn!
Perry sa: "Fokuserer du på horisonten...
BRYLLUPET TIL PENELOPE ROLLINS OG DOUGLAS DELLACORTE SIMMONS
...ender du alltid opp i bunkeren."
Og jeg sa: "Perry, hvis jeg bare ser ned, så blir det bare et skudd i blinde.
Da kunne jeg like gjerne vært Helen Keller her ute."
Jeg har lest invitasjonen tusen ganger
i håp om at det vil stå noe annet, men den gang ei.
Et bryllup, Penelope Rollins og Douglas Dellacorte Simmons.
Er ikke livet rart, Max?
I hvilken verden er dette mulig? Min nye venninne Linda og min Douglas?
Så jeg bestemte meg for ikke å fokusere på horisonten eller bakken.
Jeg presser haken inn, ser rett forbi navlen og...
Bang!
Over bunkeren, hole-in-one!
Hva mer er det jeg ikke vet? Og hvem andre vet det jeg ikke vet?
Det er et mentalt spill.
Jeg skal tilbringe litt tid alene med Perry.
Ses til middag.
Mentalt spill.
Jeg trodde hemmeligheten bak et flott ekteskap var
å tie og smile gjennom motgangen til motgangen smiler tilbake.
Men dette er ikke at noen falt ned trappen i fylla etter en krangel.
Dette er ille. Ikke sant, Norma?
Men hvis jeg sier at jeg vet det, kan jeg miste ham. Tror du ikke det?
Hva ville du gjort?
Du har rett. Jeg skal gå bort og si det ansikt til hals.
Ja. Kom. Er du sulten?
- Ja. - Nei? Ok, vi kan vente til middag.
Kom, Norma!
Hei, skatt. Tok med Norma? Max, kjære, jeg visste ikke at du skulle komme.
Perry kommer hvert øyeblikk.
Var du gift?
- Hva? - Du var gift med Linda.
Linda? Jeg kjenner ingen Linda.
Linda. Venninnen min. Penelope. Hun het Penelope før.
Douglas.
Vel...
Er det hun du har vært sammen med? Penelope Rollins? Herregud!
Er du fortsatt gift med henne?
- Nei! Maxine. - Er du polygamist? Er jeg en søsterkone?
Er du engang pilot, eller er du børsteselger med familier i sju byer?
Gi meg et øyeblikk. Det er første gang jeg hører om dette når vi snakker om det nå.
Det er sånn samtaler fungerer.
Jeg løy ikke om Penelope. Jeg bare nevnte henne ikke.
Vær så snill!
Jeg sa det ikke fordi jeg ville glemme det.
Ja, vi var forlovet for mange år siden.
Men den dagen vi skulle gifte oss, var den verste dagen i livet mitt.
Max, hør her.
- Det er noe jeg må fortelle deg. - Noe mer?
På bryllupsdagen vår skjøt Penelope faren sin.
- Hva? - Det var fryktelig. Helt ut av intet.
Folk løp rundt overalt. Det var blod overalt.
- Og personlig hatet jeg det. - Hva?
Jeg ville bare gå videre og aldri se meg tilbake.
Så møtte jeg deg, min sexy rose,
min vakre snelle, og vi var så lykkelige sammen.
- Hvorfor skulle Linda gjøre det? - Nettopp. Fordi hun er gal.
Jeg tror ikke hun er gal.
Tenk på det. Hun oppsøkte deg. Hun ble venn med deg.
Hun fortalte deg ikke om det. Det er galskap. G-A-L-L-S-K-A-P.
- Stavet du galskap... - Mrs. Doug-lidy-doo.
Hvordan går det, milady?
- Jeg skulle visst tatt med tre drinker. - Ikke nødvendig, Perry. Jeg skal dra.
Vi to skal diskutere dette senere.
Hei, Norma. Godt å se at du triller rundt.
For en villstyring.
Jeg vet ikke hva som er opp eller ned lenger.
Vi må rett til kilden.
Hold på knoklene!
VÅRE KROPPER, VÅRE HYLLER
Ja.
- Bare litt rensing, ikke sant? - Det er vel ikke kartoteket?
- Du gjør vel ikke det jeg tror du gjør? - Det burde ikke eksistere.
Vi kan endelig gjøre noe. Vi kan endelig gjøre en forskjell.
Vi har endelig makt, og du vet ikke om du er komfortabel?
- Linda! - Pokker.
Nei, sitt og bli her.
Har du sett Linda? Er hun her? Linda!
Vent her.
Hallo. Jeg vil snakke med Linda, takk. Eller burde jeg si Penelope? Umiddelbart.
Jeg har det bra, takk som spør. Hun er ikke her.
Fortell henne at jeg vet alt om henne og ektemannen min.
Jeg er lei for det, Maxine. Det er tungt.
Visste du det? Visste du om Linda og min Douglas?
- Jeg vil ikke bli trukket inn i dette. - Er det fra en bok eller noe sånt?
Nei. Det er et vanlig uttrykk. Du må dra.
Vet du hvem du forsvarer?
Hva slags venn hun er?
- At hun løy for meg og villedet meg? - Pokker.
Jeg pleier ikke å åpne meg på den måten.
Og da hun gikk bort til meg, var det vel langt fra spontant.
Hun hadde en plan hele tiden. Hun var hjernen bak en ond plan.
Og jeg falt for det som en skrullete, fortvilet tåpe.
Jeg er ikke Linda.
Men jeg vet at mange ting kan være sanne på en og samme tid.
Kanskje hun ville se hvordan du var først. Så begynte hun kanskje å like deg.
Hva er det vel å mislike? Du kan si at jeg vet om den andre tingen også.
Den andre hemmeligheten. At hun skjøt sin egen far!
Jeg vil ikke gå inn på det.
Det er i fortiden, og jeg rører det ikke.
Kan du gi henne en beskjed?
Fortell henne at jeg er sint. Og såret. Men vektlegg at jeg er sint.
Hvordan kunne hun gjøre dette? Jeg trodde vi var venner.
Og si at Maxine Dellacorte nærmer seg å ha en ukjærlig mening om henne.
- Fikk du med deg alt det? - Greit, Maxine.
Takk.
Bæsj!
Vi forlater denne stinkende bokhandelen. Kom, Norma.
- Hvordan går det med henne? - Vidunderlig, som du ser.
Hun prøver å si noe.
- Hun stønner og jodler stadig vekk. - Går det bra med deg?
- Hun har visst mye å si om deg. - Hvordan vet du at det er om meg?
Alt vil ordne seg.
Jeg er her. Jeg har savnet deg.
Jeg har savnet deg også.
Se på hvordan dere stirrer på hverandre som to turtelduer.
Hva er det som foregår mellom dere?
Og si meg, var ikke du pleieren hennes da hun fikk blodproppen?
Jeg mener å huske at legen sa at blodproppen begynte der nede.
- Hva så? - Du kan fortelle meg hva.
Maxine, hva prøver du å si?
Jeg vet du liker å spille trompet for henne.
Da du spilte den, lurer jeg på hvor du pekte den da du spilte de høye tonene.
Herregud.
Prøver du å si at jeg hadde lyst på henne?
- Kom, Norma. Ha det riktig så bra. - Nei!
Du har litt av en fantasi.
Hun ønsker å dra.
Vel, hva syns du?
Det er en pølse.
Du liker at jeg lager yndlingsrettene dine.
Og med tanke på vår tidligere samtale
ville jeg skjemme bort jenta mi.
Monkey sauce?
Takk. Jeg føler meg som en prinsesse.
Uansett, som jeg sa om Perry... Gud, den fyren.
Han har forretningsteft. Hva var det folk sa om ham på videregående?
Å ja! "Perry er en idiot." "Dum som et brød." "Slem også."
Hvis de hadde hørt hvordan han snakker forretninger og manøvrerer...
Jeg er bare tilskuer.
Jeg bare: "Jøye meg!" Det minner meg på noe. Han har et poeng.
Vi må få mest mulig ut av vergemålet. For Normas skyld, selvfølgelig.
Vi må få midlene til å vokse. Perry tar ikke feil angående fast eiendom.
Se hva han har gjort. Northshore, Ridge Crest, Crest Estates, Corsica Ridge...
Elsket du henne?
Hva?
Nei. Det er lenge siden. Jeg husker det ikke engang.
Det var vel noe...
...blondt som jeg likte ved henne, men...
Elsket du henne? Eller husker du det ikke?
- Hva? - Du sa du ikke elsket henne,
så sa du at du ikke husker det.
Det var mer som at familiene ble slått sammen.
Jeg kjente ikke meg selv da. Jeg bare fløt med strømmen.
Hun kunne være veldig overbevisende. Hun snakket mye.
Hovedgrunnen til at jeg ikke elsket henne...
...er at hun ikke var deg.
Jeg skjønner ikke hvorfor hun prøvde å skyte faren sin.
Kom igjen, Max. Jeg skulle ikke ha fortalt deg det.
Vi later som om jeg aldri gjorde det. At jeg aldri sa et ord.
Jeg vil ikke late som lenger, Douglas!
- Jeg ber deg om å gjøre det. - Du ber om mye.
Det er 20 år siden, som er lenge siden.
Og 20 år pluss vår kjærlighet er lik...
Jeg overbelaster hjernen min her, Max.
Du holdt det skjult.
Det beste jeg har gjort, var å la være å bli inngiftet i den familien.
Vil du vite hvorfor?
Fordi det førte meg til deg.
Kan du slutte å plukke på det og late som om jeg aldri nevnte det?
Vær så snill, skatt.
Jeg skal ta telefonen.
Familien Dellacorte, dette er Maxine.
- Hei, det er Robert. - Jøye meg.
Hvordan har Norma det?
Du er som en ulykkesmynt som alltid dukker opp igjen.
Det ville gjort deg glad, siden du elsker penger.
Jeg liker ikke mynter.
Jeg vil vite om Norma har fått insulinsprøyten.
Hvorfor maser du alltid på meg om Norma?
- Kanskje det er meg du er besatt av. - Det er bare meg du er frekk mot. Hvorfor?
- Jeg? - Ja.
- Frekk? - Ja.
Faen ta deg.
Alle Shiny Sheet fra 1949. Innbundet og arkivert.
- Takk, Ann. - Rart at du ba om dem,
for jeg... Vennligst vær forsiktig.
- Unnskyld. - Jeg så gjennom dem
da jeg leste meg opp til Normas nekrolog. Hva er det du leter etter?
Jeg jobber bare med et slags familiehistorieprosjekt.
Leter etter bilder av slektninger, skildrer slektslinjen, ditt og datt.
Jeg ville bare følge opp noe.
Du sa du ble Miss Junior Ocoee i 43 og Miss Chattanooga i 49, ikke sant?
Ikke glem Miss Mineral Bluffs i 46.
Greit. Si ifra hvis du finner noe interessant.
Det skal jeg. Takk.
"Sesongens bryllup tok slutt med et smell."
"Dellacortes herskapshus var flott pyntet."
"Fletcher Quartet spilte en grov versjon av 'My Donkey Got Out'."
Jøye meg, kom til poenget.
"Det lød et skudd."
"Ingen er sikre på nøyaktig hvor det kom fra."
"Spesielt ikke Douglas Dellacorte, som rømte åstedet
og etterlot seg forloveren Perry Donahue.
Eugene 'Skeet' Rollins ble alvorlig skadet, muligens lammet.
Ingen ble siktet, og våpenet,
som politiet i Palm Beach lette etter, ble aldri funnet.
Hva som skjedde i det sagnomsuste bryllupet,
er sesongens mysterium.
Teorier og antakelser fløy rundt som en vulgær matkrig,
men de eneste som vet hva som skjedde, er folkene som var i rommet."
Jeg måtte oppsøke Skeet, offeret.
Maxine, hvorfor er du her? Kjære Norma er hos deg nå.
Evelyn.
- Du var også der den dagen. - Hvilken dag, kjære deg? Prøv å gi mening.
Du visste om det, og du sa ingenting. Akkurat som alle andre.
Bryllupet.
Jeg skjønner ikke. Prøvde Linda egentlig å drepe deg?
Ja! Jeg vet det er vanskelig å forstå. En som er så sjenerøs som meg.
- Hvorfor? - Linda og jeg kommer ikke overens,
og det er hovedsakelig hennes skyld. Har alltid vært det.
Moren hennes døde da hun var liten, og hun fikk et nært forhold til Skeet.
Selv som liten ville hun terrorisere enhver kvinne som ble sammen med Skeet.
Terrorisere?
Ja! Slanger i skapet.
Tegnestifter på stolen. Brekkmiddel i salatdressingen.
Åpenbart gjorde det nært forestående bryllupet noe med henne.
Jeg tror ikke hun holdt ut å forlate faren sin.
Tanken på at jeg skulle få ham for meg selv, gjorde henne gal.
Ja, frue.
Det var så stressende for stakkars Skeet. Den dagen var det verre enn noensinne.
- Ordentlig dypt. Sånn, ja. - Han var så anspent.
- Jeg måtte jobbe hardt med knutene hans. - Å ja. Du fant riktig sted.
- Du fant... - Så...
Hva skjedde så?
La oss bare si at takket være Lindas dårlige sikte...
Hun skjøt riktignok gjennom en dør, så kanskje ikke så dårlig...
Dougie unnslapp vielsen, jeg fikk Skeet til å gifte seg med meg,
og Norma gjør det Norma gjør.
Hva gjør Norma?
Norma var alltid flink til å holde på hemmeligheter,
og hun begynte å bruke de hemmelighetene til å holde Palm Beach i balanse.
Sier du det?
Norma arkiverer våre små feiltrinn og ordner opp i ting,
og til gjengjeld viser vi Norma vår...
...takknemlighet.
Takknemlighet?
Utpressing. Kjære tante Norma samlet hemmelighetene til alle
som kom på besøk, og hun la dem i dette kartoteket.
Hun brukte det til å få dem til å donere til Beach-ballet. Nå har vi det.
Vi har skitne hemmeligheter om alle disse mektige, viktige folkene.
Spiro Agnew er her, for guds skyld.
- Du er full av dritt. - Nei.
Kom igjen. Velg et kort. Fortell meg hva det står.
"Stephen Sebring. Gravid elskerinne."
-"Gary Picknell." - Var ikke han borgermester?
"Avhengig av kokain, Quaalude og marihuana."
Velg en fil.
Hvordan vet vi at det er sant?
Det er sant. Alt sammen.
Hvordan vet du det?
Jeg var i kartoteket.
Hvorfor ville ikke Skeet gifte seg med deg?
Fordi selv om alt ved meg skriker eleganse og fornem oppdragelse,
kom ikke jeg heller fra en rik familie.
Det at vi begge har en fæl fortid, er noe jeg gjenkjente
- ved deg med en gang. - Jeg skjønner.
- Det er vel derfor jeg hjelper deg. - Det forklarer pistolen.
Fant du en pistol? Pistol?
I bankboksen. Det må være pistolen!
Det er dette jeg mener med at Norma holder Palm Beach i balanse.
Hvis pistolen virkelig er i bankboksen, må den bli værende der.
Ja. Hvem hadde vært skrullete nok til å gå rundt med en pistol i veska?
Maxine, den pistolen er en forsikring
mot at mange ting havner i ubalanse her. Forstår du det?
Jepp. Forstått. Jeg må komme meg av gårde for å spille golf.
Jeg tror jeg er sen. Ja, det er jeg. Søtten! Fillern! Takk, Evelyn.
Spørsmålet er: Hva skal vi gjøre med det?
Har vi alles adresse?
- Vi burde sende dem miltbrannsporer. - Ja.
Eller frø.
- Dikt. - Ok. Det er gode ideer.
Men vi må være strategiske.
Vi kan ikke gjøre noe for stort. Hvis det går galt, får vi svi.
- Vi burde teste det ut på noen. - Perry Donahue.
- Linda. - Perry Donahue.
Han er ambassadør, han er eiendomsmogul. Han bor her i Palm Beach.
Husker dere Emerald Isle i Boca Raton?
Den store, prangende nye boligblokken alle var så spente på?
Så kollapset den plutselig.
Kom igjen. Finn kortet hans.
"Bestakk inspektører."
For en jævla drittsekk!
Du er for nærme dette.
Hva så? Han er min fæle eksforlovedes fæle forlover.
Han er en ekkel, ubetydelig byggherre
som Nixon valgte som ambassadør til Luxembourg.
Han er en lokal halvkjendis som har forbindelser til regjeringen, det vet vi,
men han er ikke helt, helt øverst.
Han er en perfekt test.
Vennen min i Miami Herald vil nok gjerne høre om
forretningsførselen til Nixons splitter nye ambassadør til Luxembourg.
- Hva er det du snakker om? - Ja.
Var Douglas forlovet med Evelyns stedatter?
- Linda, ja! - Når?
For 20 år siden. Visste du det ikke?
Hadde ingen anelse. Men ærlig talt, Maxine,
hvorfor skal jeg vite eller bry meg om noe som skjedde for 20 år siden?
Perry og jeg har bare vært gift i tre sesonger.
Jeg føler at alle snakket om det bak ryggen på meg.
Jeg kan ikke stole på noen. Jeg har blitt helt ydmyket!
Se på meg. Jeg visste i hvert fall ikke om det.
Jeg har aldri hørt noe om det fra noen.
- Greit. - Og hvis det er noen trøst,
høres det ut som om du vet hvem du ikke kan stole på.
- Hvem? Douglas? - Er det noe dere vil ha?
- Slutt å tyvlytte! - Kan du slutte?
Jeg tyvlyttet ikke. Herregud, slapp av. Men jeg la merke til noe.
Hvis du og Mr. Dellacorte er her, hvem tar seg da av Norma?
Norma har det bra. Hun tar seg et bad og sover ved siden av en hårføner.
Jøye meg. Hun er hjemme og blir pleiet av en dyktig manikyrist.
Ikke at det raker deg. Pynter neglene.
- Hva var det blikket han ga deg? - Han ser bra ut når han kjører sin vei.
Ser bedre ut når han drar enn kommer!
Uansett, Perry har aldri nevnt et bryllup. Vi snakker ikke om fortiden.
Jeg er ikke interessert i noe f.D.
Hva er f.D.?
"Før Dinah."
Du burde gjøre som meg.
Så jeg skal ikke være interessert i noe f.M.?
Det er helt riktig.
- En avkastning på 25 % i året. - Ja.
Tenk på det. Praktisk talt gratis penger.
Med tilgang til Normas midler
hadde det i mine øyne vært kriminelt å ikke benytte anledningen.
Så? Hva tenker du?
Jeg må innrømme at det høres bra ut.
Det er ikke hver dag man får muligheten til å være den første som investerer.
Flott.
Jeg liker det.
- Ja? - Jeg er med.
Greit! Vi får det gøy!
Visst pokker!
Men det er én ting.
For å sikre avtalen trenger jeg ett element til.
Jeg må få støtte av en som er veldig elegant...
Elegant!
Vel, vi skal bygge i West Palm Beach.
Derfor trenger vi den elegante personen. Vi får ikke kjøpere uten en kjent beboer.
Så hva sier du til
å ta en liten tur til Washington, D.C.?
I privatflyet?
Jeg liker hvordan det høres ut.
Hallo, damer! Jobber dere med slaget?
Hei, skatt.
- Takk. - Nyt drinken, karer.
Takk.
Du må slutte å plukke på den emosjonelle skorpen.
Det er det jeg gjør.
- Plukker. - Jeg plukker. Jeg er en plukker.
Du er en plukker.
Plukker, plukker, og det er aldri noe der. Det kan jeg fortelle deg.
Hei, Robert! Hva med å lage en grasshopper til meg?
Fløten ble dårlig i solen.
Kan du lage noe fruktig?
Robert, vær så snill?
Jeg kjøpte et lite krypinn til Eddie.
Hva? Gjorde du det?
Ja. Og det har vært poesi.
Jeg elsker dikt. Alle slags strofer.
Da foreslår jeg at du gjør det samme.
Alle karene som jobber her, er like. Leie for å eie.
- Nei. - Jo.
Jeg syns forhold burde handle om kjærlighet.
De burde ikke være en handel.
De handler om makt.
Du må få deg en elsker hvor du har overtaket,
og du må slutte å gjøre deg selv gal.
Slutt å tenke på "hva om", "hvem gjorde det" og "Ibsens ripsbusker".
Det har vært en nydelig ettermiddag.
Ha det gøy, gutter.
- Ikke krasjland i hovedstaden. - Skal bli, kaptein.
Ha det, pusekatt.
Ha det, Mrs. Dougly-diddy-do.
- Nei. Du sitter fortsatt i skammekroken. - Vi trenger flaks til turen.
Kyss ham på leppene.
- Perry, jeg må tisse. - Maxine. Du kan jo sitte på med guttene.
Jeg skal til Eddie for å ri det cubanske missilet og må innom bideet.
Jeg er sint på ham.
- Jeg vil ikke sitte på med ham. Dinah! - Vær en kompis, er du snill.
Ha det gøy. Håper det ikke er en krise.
Vent! Perry! Dere!
Dere, vent!
Douglas! Ikke gift deg med noen mens du er borte!
Jeg får vel følge stjernene tilbake!
Hallo, Doug.
Overraskelse.
- Hvordan har du hatt det, Penelope? - Jeg heter Linda nå, faktisk.
Kler deg nå.
For et flott sted å møtes.
- Kan ikke tro at du kom tilbake hit. - Det er lenge siden.
Tjue år er lenge. Ting forandrer seg.
Det er et fritt land, og du kan være her så lenge du vil.
Men hvis jeg husker riktig, inngikk du en avtale. Den gjelder vel fortsatt?
Jøss. Se på det ansiktet.
- Håper du behandler henne bedre enn meg. - Greit.
Nei, du løy hele tiden. Hvordan kunne du gjøre det?
Penelope... Linda, dette er ikke riktig sted.
Ikke det? Jeg føler det er helt passende å snakke om forholdet vårt på toalettet.
Jeg var en annen person da.
Og jeg tror vi begge vet at vi ikke var ment for hverandre.
Jeg håper du kan gå videre. Det har jeg gjort.
Beklager at jeg må minne deg på hvem du er.
Hvem jeg var.
Var, er. Semantikk, hvis du ikke har forandret deg.
Det er slike kjipe observasjoner...
- Vær så snill. - ...som gjorde deg umulig å ha med å gjøre.
Var jeg umulig?
Hva var du? Når du tenker tilbake... Eller har du noen gang tenkt tilbake?
Hva husker du?
Tydeligvis at jeg var umulig og at du var herlig.
Vi ordner dette.
Vi har gjort det i flere levetider. Generasjoner. Ikke sant?
Vi ber om unnskyldning for deres atferd.
Så, Douglas, jeg er veldig lei for at jeg fikk deg til å knulle en annen.
Og jeg er veldig lei for at jeg fikk deg til å gjøre henne gravid.
Og mest av alt er jeg så lei for at jeg er her nå
og minner deg på at du er et jævla rasshøl.
- Jeg er lei for det. - Hva?
Hvorfor må du alltid snakke om ting på den måten?
Menn, kvinner. Tror du det er lett å være mann?
Tror du det er lett å måtte opprettholde alt?
- Hva har du opprettholdt? - Jeg har vært gift i 20 år.
Samme det. Jeg ville ikke gjøre dette.
Jeg ville ikke ta opp fortiden, og jeg ville ikke krangle.
Jeg ville bare be deg om én ting: Ikke si et ord om bryllupsdagen vår.
Herregud. Enda en vinner.
Penelope Rollins?
- Jepp. - Du har forandret deg.
Det har ikke du.
Maxine, manikyristen din sa at du var her.
- Jeg har lett etter deg. Ja. - Mitzi?
- Hun er manikyristen min. Pynter neglene. - Ja.
Jeg elsker Mitzi.
Jeg sjekket datoene du nevnte, og jeg er forvirret.
For Miss Junior Ocoee 43 er Eleanor Zanzy.
- Og Miss Chattanooga 49... - Chattanooga.
Ja. Vel, hun heter Elise Cunningham.
Ok, Ann. Vet du hva? Du stiller mange spørsmål.
Hva sier du til at vi later som om det ikke skjedde? Hva sier du til det?
Min ridder i skinnende rustning.
- Kan jeg følge deg hjem? - Greier ikke å holde deg unna meg, mynt.
Kall meg hva du vil, men jeg lar deg ikke kjøre slik.
- Gi meg nøklene. - Får jeg stille ett siste spørsmål?
Nei, du må finne et annet tidspunkt. Ikke nå. Beklager. Takk. Gi meg nøklene.
- Sterk. Jeg har leppestiften, sjekkheftet... - Det er lommeboken din.
- ...en pistol. Her er nøklene. - Hvorfor har du pistol? Vi drar.
- Er alt i orden der bak? - Ja.
- Er alt i orden der fremme? - Alt er fantastisk her fremme.
Selvfølgelig.
- Er alt virkelig i orden? - Ja, Maxine. Alt er flott.
Tar du meg med hjem fordi alt er flott?
Jeg tar deg med hjem fordi du er full, det er en manikyrist hjemme,
og jeg aner ikke om hun kan sette en sprøyte.
Du vet hva man skal si til en kvinne.
Jo da.
Jøye meg, Robert, du er flink til å gå.
Endelig.
Endelig kan vi innrømme det som har sydet mellom oss all denne tiden.
- Jeg aner ikke hva du snakker om. - Nei, sikkert ikke.
- Nei, jeg vet ikke det. - Det som syder, må til slutt koke.
- Å gud. Kom igjen, Maxine. - Å, Robert.
- Ta meg. Ta meg nå! - Vent, Maxine.
Ta meg her. Ta meg her på dette etniske teppet!
Hva? Maxine...
- Robert? - Maxine.
Hent trompeten. Jeg vil at du skal spille "Edelweiss" veldig sakte i meg.
- Jeg vil føle hver eneste tone. - Vær så snill, Maxine.
Eller spill en rask sang, som "Humlenes flukt".
Nei.
Hyggelig at du kom. Jeg har vært her i 14 timer,
og jeg gjorde nok noen ting galt.
- Jeg skal se hvordan det går med Norma. - Flott.
For en perfekt slutt på en vaskebjørnpenis av en dag.
Maxine.
- Hva? - Jeg kan ikke jobbe her.
Ikke vær fryktelig sint på meg.
Jeg glemte tiden. Jeg er ingen tidsekspert!
Nei, det er ikke det.
Perry skaffet meg jobb på klubben. Jeg får bedre driks, og...
Perry?
- Som i Perry Donahue? - Han er en snill mann.
Mitzi, Perry Donahue er ikke en snill mann.
Jeg må dra. God kveld, Maxine.
Mitzi? Vær forsiktig med ham.
Å nei.
Komfortabel?
Du er best.
Hold deg varm.
Noe ekte.
Hvis det går bra, blir jeg her i kveld. Jeg vil passe på at det går bra med henne.
Det er yndlingskremen din. Sånn.
Du er vakker.
- Hei. - Jeg vil ikke snakke med deg.
Vær så snill.
Jeg er her for å fortelle deg hva som faktisk skjedde.
Jeg vil fortelle deg sannheten, Maxine.
Den dagen var den verste dagen i livet mitt.
Så du skjøt faren din?
Jeg gjorde det.
Og han har aldri vært den samme. Han kommer aldri til å bli det.
Alle helseproblemene hans, all smerten hans er på grunn av meg.
Men du prøvde å skyte Evelyn?
Nei.
- Det var det hun fortalte meg. - Nei. Gud. Jeg prøvde ikke å skyte Evelyn.
- Jeg prøvde å skyte Douglas. - Hva?
I flere måneder, Maxine, hadde jeg følt at han løy for meg...
...og at han lå med en annen. Hver dag tenkte jeg på det om og om igjen.
Til slutt sa jeg noe.
"Skatt, du er så gal.
Du er gal. Du er gal. Du er gal."
Helt til du blir gal.
Jeg begynte å føle at jeg så elskerne hans overalt,
og jeg var overbevist om at han var med en av brudepikene.
Og jeg ble helt besatt.
Jeg gjenkjente ikke engang stemmen til min egen pappa.
Vil du bli skremt?
Vil du at jeg skal skremme deg, feiging?
Jævla jævel. Din jævla jævel.
Herregud! Skeet! Skeet!
Hva har du gjort? Hva har du gjort?
Hva skjedde så?
Norma seilte inn og tok seg av alt.
Norma. Hvis han ikke overlever, hva vil skje med meg?
Selv nå tenker du bare på deg selv.
Du prøvde å begå fadermord. Du kan ikke dømme.
Slapp av, kjære deg. Du holder alle kortene nå.
Gjør jeg det?
La meg fortelle hva som skal skje.
Skeet skal slutte å leke med Evelyns følelser
og endelig gifte seg med henne.
Og Penelope, du skal la det skje.
Fordi, Penelope, hvis du ikke gjør det, havner du i fengsel.
Og jeg skal beholde dette arvestykket som forsikring.
Hvorfor gjør du dette?
Du vet det kanskje ikke nå, men alt dette er for ditt eget beste.
Det føles ikke slik.
Har du mistet kontrollen over følelsene dine?
Hva med meg?
Hva med deg?
I bytte mot en enveisbillett til Chattanooga og en sjekk på 100 000 dollar,
skal jeg holde munnen lukket.
Så du kan gifte deg med det billige ludderet?
Billige ludderet.
Chattanooga? Det er der jeg er fr...
- Er jeg det billige ludderet? - Ja, Maxine. Du er det billige ludderet.
Å, Linda. Jeg visste det ikke. Jeg sverger. Jeg visste det ikke.
Det går bra. Han elsket deg, og han elsker deg fortsatt.
Og vet du hva? Du var min perfekte gave, Maxine.
Jo. Jeg var på vei inn i et kjærlighetsløst ekteskap,
leke pen for en fyr som ikke ville være der.
Du reddet meg, Maxine.
Det er Douglas.
Snakk med ham, Maxine.
Det holder.
Vi greide det, Max. Vi skal skrive under på en avtale som vil forandre livene våre.
Vi har en stor fisk på kroken.
Jøss. Douglas, jeg er stolt av deg.
Vi skal bare drikke champagne fra nå av.
Hei.
Jeg elsker deg veldig høyt.
Jeg vet det.
Vi ses når du kommer hjem.
Linda?
Norma, dette er over.
Du har hatt det hele tiden.
Og ingen skal ha det igjen.
Norma, er du opprørt?
Lindas versjon av gal ga veldig mening.
Hvem vet hva jeg kunne gjort i hennes situasjon?
Tross alt, hadde ikke jeg vært bitte litt gal den dagen?
Jeg ville at smerten skulle ta slutt. Jeg ville at alle skulle være frie.
Tekst: Espen Stokka