NA MOTIVY KNIHY
Aktivuj náporové motory,
abychom mohli odstartovat na naši misi do vesmíru!
Ano. Sledovací zařízení i palivo pro zážeh jsou resetovány, oktávy S-IVB jsou vysoké
a řídicí jednotka přenosu GDC je zapnutá.
Můžeme nastavit
řízení náporových motorů pohonu lodi na pomocný motor logického vypouštění!
Jen ty pomocné motory zapni.
Nesahej na to.
Víš, co děláš? Ne. Tak na to nesahej.
Pozemní kontrola Apollu 12. Jste připraveni.
Je už pozdě na změnu partnerky?
- Za deset, devět... - Odpočet.
...osm... Start hlavního motoru.
Malý krok, kámoško!
Páni.
Přesně podle mých představ.
Nekonečný obzor plný možností.
Budu zvracet.
Apollo 12, připravte se na návrat.
Rozumím, řízení!
Prosím, bože, už ne!
- Mám novinky. - To napínání si nech.
Ta zbraň je pryč.
Jak jako „pryč“?
Hodila jsem ji do moře! Pryč je i ten vizitkář!
Našlas Normin vizitkář?
No, nečekaně ho měl správce bazénu.
Pak ho našla Linda, ukradla ho a zničila!
Ale to je jedno. Je to skvělé!
Jsi svobodná, Evelyn. Všichni jsou svobodní!
Bože.
Jaké to bylo, dámy?
Skoro jsem si učůrla.
- Ty jedna hlupačko hloupá. - Co?
Řekla jsem, ať tu zbraň necháš v bezpečnostní schránce.
- Ty jsi mi to opravdu zavařila. - Cože?
A jestli je to pravda, tak nám Linda zničila Plážový ples.
Myslelas, že ten vizitkář chci kvůli těm zpropadeným adresám?
Bože, do hajzlu!
Dostaňte mě ven!
Podejte mi ruku!
- Ano. Jistě. Dobře. - Dejte mi ruku! Táhněte! Víc!
- Táhněte! Silněji! - Vaše nehty...
- Tenká zápěstí. Pardon... - Táhněte!
Točila se mi hlava.
Všichni měli být vděční, že jsem je od toho vizitkáře osvobodila.
Moje pomocné motory nastartovaly, ale stále jsem neodletěla!
Kam zmizela Evelyn?
Asi se jí z toho vesmírného simulátoru udělalo nevolno.
Dámy, vítejte v NASA.
Zde máme přesnou repliku obleku, který měl na sobě Neil Armstrong
na Měsíci.
Kde je originál?
Vzal si ho domů.
Tudy prosím.
Dámy, mám otázku ohledně Plážového plesu.
Je známo, že naše drahá Norma
proslula tím, že ochraňuje tajemství tohoto města
s nezbytným očekáváním,
že její mlčení bude odměněno účastí na plese.
Pokračuj.
Co když já jsem jiná hostitelka?
Co kdyby ode dneška až navěky
byl Plážový ples jenom tím nejdůležitějším a největším plesem sezóny?
Bez výhrůžek. Naprosto dobrovolně.
Proč bychom tam chodily?
Snad kdyby tam dorazila nějaká významná osobnost.
Nějaký atraktivní host.
Jen kvůli tobě nikdo nepřijde, Maxine.
A teď vrchol prohlídky.
Představuji vám to nejlepší, co Amerika nabízí!
Ano, toto jsou opravdoví astronauti v karanténě před misí příští týden.
...tři, čtyři.
Raz, dva, tři.
Pokračujte. Čtyři.
Kdybys sehnala jednoho z nich, udělala bych se hned.
Tedy připravila.
Já řekl: „31 pater? Sakra, Perry, postavme 32 pater.“
A on na to: „Postavme 33 pater!“
A já řekl: „Ne, 34 pater!“
Třicet čtyři pater!
Já nestačím?
Na ty byty?
Na Plážový ples. Jen kvůli mně lidi nepřijdou?
Posloucháš mě vůbec?
Jde o hodně. Nalákali jsme i Malíček Kimberly-Marco.
Raquelina mafiánského manžela?
Malíček je nejlepší stavitel v Palm Beach.
Perry to u něj dokonce usmlouval za náklady.
- Podle Lindy je Perry nespolehlivý. - Cože?
Možná řekla dokonce „radioaktivní“.
Max, Perry je možná rázný,
ale právě díky té jeho ambiciózní povaze jsme získali šlechtu.
Šlechtu?
Investor, kterého jsme potkali ve Washingtonu, je sám lucemburský princ.
Teda. Perry má opravdu dobře našlápnuto.
Dnes to dořešíme u večeře.
A hádej co? Nové, poslouchej, Luxusní věže prince lucemburského
v západním Palm Beach.
Perry věří, že s podporou prince půjdou lidé kamkoli,
i do západního Palm Beach.
Kamkoli...
Douglasi, asi jsi právě zachránil Plážový ples.
Skutečně?
No ano. Ty ženy by šly i na přehlídku oslů v Tijuaně,
kdyby tam potkaly prince.
Na té večeři ho pozvu, aby byl mým hlavním hostem.
Douglasi?
Věci se mají tak,
že to bude jako pečlivě zkoordinovaný zpěv a tanec
na jemně vyváženou hudbu, Maxine.
Douglasi?
- Je to jen pro pány. - Ne.
Není v tom nic osobního, Max. Jde o obchod. Chápeš, ne?
Tys mu to řekl!
Řekls mému muži o včerejším večeru a on se teď zlobí.
Já nestačím. A on večeří s princem beze mě.
A teď ho nemůžu pozvat na tu párty!
Co se stalo včera večer?
Snad kvůli nízkému sebevědomí a množství grasshopperů
někdo asi udělal hloupou chybu s někým, kdo mě odvezl domů.
A taková věc se někomu asi stává často?
Takže o nic nešlo.
No, někdo by mohl být skromnější.
Někdo možná není zvyklý na odmítnutí, i když to tak někdo nemyslel.
Tak.
Nic jsem tvému muži neřekl, protože není co, Maxine.
Neřekl?
Neřekl.
Ahoj Normo!
Nechám vás si to jablečné pyré dojíst.
Dokázaly jsme to, dámy!
„Vyšetřování ukázalo, že Perry Donahue z rodiny realitních makléřů
často podplácel inspektory během výstavby bytového komplexu Emerald Isle.“
Mám z Miami Heraldu výtisk v předstihu.
Nejdřív odhalíme Perryho, pak Agnewa a potom Nixona!
- Spadne první domino patriarchátu. - Svět bude pro to malé bezpečnější.
Promiň, tady Nablýskané listy neprodáváme.
Co jsi udělala s tím vizitkářem, ty rozmazlená nicko?
S jakým vizitkářem?
S tím zasraným vizitkářem, co ovládá tohle město.
Co jsi s ním udělala?
Lindo?
Udělala jsi s ním něco?
Raději si promluvme v soukromí.
Tak prosím, Lindo.
Co je?
Tys ho spálila?
Můžeš ztišit hlas?
Budu mluvit takhle, jak dlouho budu chtít! Prosím a díky!
- Bože! - Udělala jsem světu laskavost.
Nehraj si na počestnou, ty vražedná krávo.
To je tak strašně urážlivé.
Vy dvě trouby si jedna druhou zasloužíte.
- Co provedla Maxine? - Neřekla ti to?
Stará ohraná písnička. Našla zbraň, kterou jsi postřelila otce,
a hodila ji do moře.
- Cože? - Přestaň se tak křenit.
Teda. Ukázala jsi svoje karty, Evelyn, když ses objevila v západním Palm Beach.
Jdi někam, Lindo.
Neskončilo to. Vůbec.
Kam jdeš?
Řeknu to na tebe tátovi.
Aby bylo jasno, v západním Palm Beach jsem nikdy nebyla.
Promiňte. Můj muž Douglas tu večeří s panem Donahuem
a lucemburským princem.
Vyprávěj.
Víte co? Už je vidím.
Ne... Dobře.
- Promiňte, půjdu se upravit. - Jistě.
Maxine!
Záchodky. Hned.
Jo, jde o...
Neříkej, žes sem přišla náhodou oblečená v lucemburských národních barvách.
Abys věděla,
Douglas si zapomněl plánky, tak jsem je přinesla.
Když tu teď jsem, vidím, že to vlastně není večeře pro pány.
Princ by bez ženy nedorazil.
A co ty?
Někdo musí Perryho udržovat střízlivého, než to uzavřou.
Dinah?
Perry to ví, Maxine!
O mém poměru s Eddiem.
- Ale ne. - O tom novém hnízdečku.
Všechno. Jsem rozzuřená!
Jsi rozzuřená?
Prý si teď může dělat, co chce.
Naráz je z něho bohém.
Tahá se s jinými ženami.
Možná je to moje manikérka.
Proč si to myslíš?
Tak nějak mi to řekla.
Než dnes uzavřou ten obchod, budu řádná manželka.
V bance tak bude kupa peněz, kdybychom se s Perrym rozvedli.
Nerozvedete se. O rozvodu nemluv. Prosím neříkej to.
Nemůžeš se hned ukvapeně rozvádět.
- Nerozvedete se. - Maxine, co ti je?
- Nikdo se rozvádět nebude. - Co je, Maxine?
Víš, jak jsi navrhla, ať si taky najdu zajíčka?
Ano.
No, jak jsme pily a jezdily po golfovém hřišti,
nechala jsem se kvůli přemíře alkoholu unést.
A, no, tu radu jsem si nejspíš vzala k srdci.
S kým?
Se správcem bazénu. Ale ne. Douglas to ví.
Cítím to. Něco tuší! Proto mě na tu večeři nepozval!
Dinah, co jsem to udělala? Nechci se rozvést.
Proč se směješ?
Promiň. Všechny jsme Roberta balily. Šťastná Norma. Je jí věrný.
Já si ale myslím, že je to ještě prostší.
Je „homo“.
Co je to homo?
Je teplý, Maxine.
Jdi domů. Zamysli se nad sebou.
Teplý.
NAŠE TĚLA, NAŠE POLICE
Máte všechno?
Výborně.
HOMOSEXUALITA
Dobrý vkus.
Na čtení, samozřejmě.
Našel jste, co jste hledal?
Snad jste nám taky něco nechal.
Grayman. Delší verze Gregora.
Žádná jména.
PĚKNÝ DEN, TATI!
- Překvapení. - Bože.
Dort s máslovým krémem.
Tak jo, jdu na to.
- Hádej, co je nového? - Co?
Musíme něco oslavit.
- Oslavit? - Jo. Mám kamarádku Maxine.
Ano?
Našla tu zbraň.
Norminu zbraň.
Neuvěřitelné.
Hodila ji do moře. Je pryč.
Je pryč, tati.
Panebože.
Jsi svobodná.
Co je to svoboda, že?
A ví o tom Evelyn?
To ona mi to prozradila.
Jistě. Celá ona.
Byla bys tak hodná, obešla to a sedla si sem ke mně?
- Dobře. - No teda.
Takže...
Panebože.
Víš, funguje to tak,
že morfium tu bolest drží v mezích.
Ale je to horší způsob života, než si umíš představit.
To kvůli mně, tati. Je mi to moc líto.
Nejsem komplikovaný.
Víš, jak jsem celý život žil.
A ti muži přede mnou, jak žili oni.
Ten strašlivý odkaz naší rodiny. To je má vina.
A stydím se za to.
Taky se stydím, že jsem tě kdy zklamal.
Ale dělal jsem to denně.
Teď se ani neumím omluvit.
Můžeš mi odpustit?
Chápu tě.
Vždycky jsem tě chápala.
A jsem tady.
Jsem tady u tebe.
Víš co?
Radši si přidám, abych se zase nezměnil v nerudného.
Je to celé zamotané, co?
Promiň.
Ježíšikriste.
Jsi v pořádku? Dobré?
Jo, lepší to být nemůže.
Už chci odejít.
Já vím.
A můžeš.
Můžeš, tati. Já to zvládnu.
Slibuješ?
Slibuju.
Mám strach.
Lihoviny 10 000.
Stany, stoly, ubrusy. 12 000.
Bože.
Dobré ráno, miláčku.
Proč jsi vzhůru tak brzo?
Byl jsi, jak bych to řekla, venku celou noc.
Až do zavíračky klubu.
To musela být nuda jen s muži.
- Jsem bytový král. - Uzavřeli jste smlouvu s princem?
Stálo nás to jen 18 hodin času a šest lahví kořalky,
ale inkoust právě zasychá.
Douglasi. Jsem na tebe tak hrdá. Gratuluju.
Zeptal ses na ten Plážový ples?
Nepřišla na to řeč.
Za 18 hodin?
Ten starej evropskej šmejd nejen že investuje,
ale zabral si první sponzorskou jednotku.
Ty byty se budou prodávat samy.
- Zůstane do konce sezóny? - A sakra. Pokyny k převodu.
Pošli 500 000 dolarů na tenhle účet.
- Pět set? - Počáteční kapitál pro Perryho.
A těchto 12?
Malíček, subdodavatelé, získání povolení...
A pošli 250 000 princovi za užití jména.
Dává přednost pokladnímu šeku.
- To je... - Já vím, je to báječné.
A to je jen začátek. Perry ze mě udělal partnera.
Úžasné.
Musím ti říct, že to je finančně poměrně těsné.
Proto s tím musíme pohnout, než teta Norma...
Však víš.
Zaběhnu do banky.
Výborně.
Ale ten šek bych měla princovi předat já.
Ráda bych potkala partnera svého partnera, partnere.
Jasně. Dohoda je uzavřená. Cokoli chceš.
Princ bude dneska v klubu oslavovat ten start letu na Měsíc.
Můžeš mu to povědět sama.
- Dobře. - Dám si šlofíka.
- Možná si dej sprchu. - Mám smýt tu sladkou vůni úspěchu?
Tak to to je?
I ty máš pěkný přízvuk.
Řeknu ti to osobně.
- Slibuju. - Nosíš mokasíny?
Zavolám ti.
Dobré ráno i tobě.
Nosíš mokasíny?
Ano. O co jde?
A má to specifický význam?
Zajdu za Normou.
Zvoníš vždycky dvakrát?
Jsi gentleman z přístaviště? Potřásáš rukou dlouho?
Večerní botanik? Chodíš opatrně mezi tulipány?
Maxine, na co se mě vlastně ptáš?
Jsi „homo“?
- Co? - Jsi gay?
Měl jsem muže. A měl jsem i ženy.
No, tak co se ti na mně nelíbí?
Jsem gay.
S tebou je všechno v pořádku.
Zkrátka jsme kamarádi.
Nejsme kamarádi.
S kamarády si dávám oběd a hraju tenis.
To kamarádi nejsou.
Kamarádi se nehádají jako my.
Ale ano. Neustále.
Asi jo.
Jestli mi budeš balit manžela...
- Cože? - No, nesměj se mi.
Není to můj typ.
Douglas je každého typ. Prosím tě.
To je Norma?
To je Norma.
Normo.
- Normo. - Co děláš?
- Dýchej. - Už se to stalo?
Jo, jednou.
Chce chodit.
Jak optimistické.
To ten tvůj pokrok s plesem.
Dáváš jí důvod bojovat.
No, nechám tě ji uložit.
Možná si chce zase nasadit korunu.
Jo, jsem Robert.
Do háje.
Ve městě plném Chanelu číslo pět
i jen závan, i jen stopa L’Air du Temps může znamenat jen jedno.
Dorazila Evelyn Rollinsová.
Nikdy jsi nespal s tolika polštáři. Musí se ti špatně dýchat.
Medituju.
Vidím, že Linda už tu byla.
Moc si o tvé zdraví starosti nedělá.
Jistě. Navážej se do Lindy. Pěkně ji rozcupuj.
- No, je to dort z krabice. - Ježíši. Máslový miluju
a ona mi ho dává, protože se pak cítím dobře.
- Tos snědl všechno ty? - Je mi 86. Nech mě na pokoji.
Linda mi řekla o té zbrani.
Norma pro nás všechny dělala to nejlepší.
A věděla, že tě strašně miluju.
Jen jsem chtěla být počestnou ženou.
Chtěla jsem být tvou ženou.
Musela jsem zajistit, že budu moct strávit zbytek života po tvém boku
a ochraňovat tě před tou bláznivou hipísačkou se zbraní.
Ale strávilas zbytek života utrácením mých peněz
a ochraňováním svých zájmů.
Tak zaprvé jsou to naše peníze.
Jsme manželé.
Ano.
A zadruhé jsi mě miloval. Kdysi. Vím, že ano.
Pamatuješ na Capri?
Mustique?
Zlato, Acapulco.
Jo, ale ta zbraň z nás udělala vězně.
Manželství nemá být vězení.
A podívej se na nás.
Neuvažuješ o podmínečném propuštění?
O propuštění?
Ty si myslíš, že se s tebou po všech těch letech rozvedu?
Proboha, to nepřipadá do úvahy.
Jestli si myslíš, že chci strávit své poslední dny...
- Ne. O posledních dnech nemluv. - ...u soudu... Ne... Soud nebude.
Tak zanech té strojenosti a teatrálnosti, prosím,
protože můj zatracený pohřeb plánuješ už 18 let.
Koukni se mi do očí.
To není fér, Skeete. Vždycky jsem se o tebe starala.
- V zastoupení sestřiček. To je pravda. - No...
A, dámo, ačkoliv tomu nejspíš nevěříš,
až na to dojde, postarám se o tebe.
To je výhrůžka?
Maxine.
Já myslela, že tu nikdo není. Nechám tě.
Ale ne. Zůstaň. Trvám na tom.
Polibek Ruby Rayové číslo čtyři.
- Co? - Tvůj lak.
Jako deset polibků.
Zase mluvíš o prstech?
No...
Víš, když jsem tě viděla prvně, řekla jsem si: „Závan čerstvého vzduchu.
Někdo milý. Nebylo by pěkné, kdyby zvítězil někdo milý?“
A já na tebe byla taky milá, ne?
Ano, byla.
Mám pocit, že se mi vyhýbáš.
Ráda bych si vyjasnila informace do článku.
Juniorská miss Ocoee 1943 byla Eleanor Zanzyová.
Miss Chattanooga 1949 Elise Cunninghamová.
- Miss Mineral Buff... - Bluff.
- Víš, je to útes nebo písečná duna... - Jako blafovat?
- Jo. - Ta jména jsem neslyšela poprvé,
tak jsem prohledala stará vydání Nablýskaných listů.
Všechny ty vítězky jsou zesnulé osobnosti z Palm Beach.
Není to, jak myslíš.
A co si myslím?
Že jsem je zabila, a teď když to víš, zabiju i tebe.
Ty ženy zemřely, než ses narodila,
a ani jedna z nich určitě do Tennessee nikdy nevkročila.
Co se děje, Maxine?
Já jsem vítězka.
Ruším vás?
Ne. Zrovna odcházím.
Mám uzávěrku.
Slyšela jsem, jak jsi říkala, že jsi vítězka, kamarádko.
Jistě jsi mluvila o mém gala.
Fibs.
Ano, Fibs. Zůstávají ve finanční nejistotě. Ano.
Potřebuju těch 75 000 dolarů, Maxine.
Jistě.
Dnes.
Nebo z toho budu muset usoudit, že těch 75 000 nemáš.
Kdybys Fibs podvedla, Maxine, tak kdo bude další na řadě?
Pověst je všechno.
Obzvláště teď bez páky i vzácného hosta.
Ty peníze dostaneš, Mary.
První převod je 500 000. Těchto 12 šeků.
A pak potřebuji pokladní šek na 250. Tedy 250 000.
- Připravím je k podpisu. - Děkuju.
Počkejte.
Můžu dostat ještě jeden?
Pošlete to Nadaci pro fibrózu v Palm Beach,
Mary Davidsoulové.
Bude to 75 000.
NAŠE TĚLA, NAŠE POLICE
Ahoj.
Jen jsem tě chtěla pozdravit a, já nevím,
zeptat se, jestli nevíš, kde bych sehnala LSD.
Pro mého tátu.
Fern ho má vždycky.
A taky bych se ti měla omluvit.
To odhalení Perryho Donahuea bude každou chvíli venku.
Konečně měníme svět.
Jistě. No jo.
Copak jsi to nechtěla?
Chtěla.
- Tak proč jsi spálila ten vizitkář? - Vím, že to byl můj nápad.
Ale vážně, Virginie?
Vážně je to dobrý nápad? Střelit Perryho do kolena.
Ohrožujeme tak i další, nevinné lidi.
Tu tvou podivnou kamarádku Maxine?
Ale prosím tě.
Hele, nerada ti to říkám,
ale Maxine je taky nástrojem patriarchátu.
Je trošku mimo, to určitě.
Ale že je nástrojem? To těžko. No tak.
Když s tím začneme, kdy to skončí?
A kdo další to přitom schytá?
Já nevím.
Možná všichni ti, kteří až doteď ubližovali.
Agnew, Nixon a všichni ostatní z toho vizitkáře.
Já to chápu. Opravdu.
Teď si procházím nelehkým obdobím. Víš?
Ano? Víš, že si lidi myslí, žes mi za tohle místo zaplatila?
Cože?
Nevšimla sis, že když někdo vejde, hned předpokládá, že to tu vedeš ty?
Řekni, jak to napravit.
Já tu nejsem od toho, abych tě napravovala.
- Co to znamená? - Však ty to víš.
Udělalas špatnou věc, Lindo.
- Záleží, koho se zeptáš. - Nikoho se ptát nebudu.
No, mrzí mě, že jsem tě tak zklamala.
Ale tohle se teď nehodí.
To nikdy.
Dobré odpoledne, dámy a pánové. Dnes se budou psát dějiny.
Vezměte si brýle a koktej
od jedné z našich nevídaných vesmírných dívek.
Start bude už za hodinu.
Kde jsou ti dva?
- Kdo? - Perry a Dinah.
Máme si s nimi připít na oslavu těch bytů.
- Mitzi. Ahoj. - Maxine. Ahoj.
Chceš Sputnik?
Je to white russian.
Nebo Mléčnou dráhu? To je taky white russian.
Ne. Douglasi, pamatuješ si Mitzi?
- Z Havanské noci. - Jistě.
Perry říkal, že tu děláte. Jsem rád, že to vyšlo.
Hele, musím toho chlapíka najít. Budeme slavit!
- Vypadá nadšený. - No, má proč.
Zdá se, že můj princ si získá prince
- a já udělám totéž. - Hodně štěstí.
Sebevědomí nade vše, Mitzi.
Jde především o korunu.
Já myslel, že jednou budu moct do vesmíru.
Ještě máš čas, tati.
To nejlepší z Loxahatchee od mé kámošky Fern.
Hodná dceruška.
Proč si nasazuješ brýle?
Chci vidět, kam poletíme.
Tak jo.
Udělám to takhle.
Poletíme na Měsíc?
Start.
Tady, Maxine.
Představuji ti lucemburského prince a princeznu Stephanii.
Mám špatnou výslovnost.
V knihovně jsem nastudovala pár frází v lucemburštině.
Víc neumím.
- Co jsem říkal? Není vtipná? - Ja. Velmi vtipná.
Děkuju, Vaše Výsosti.
Dobře. No, ráda bych vám předala
tento pokladní šek na 250 000 dolarů
výměnou za vaše jméno a podobiznu
na Luxusních věžích prince lucemburského v západním Palm Beach.
Potěšení na mé straně.
Je to začátek nového úsvitu
- Palm Beach. - Ano.
Na nás.
- Fotečku. - Jo.
Na památku tohoto významného okamžiku.
Fotku ne.
Nemám rád publicitu. Víte?
Ano, publicitě já rozumím. Jako vy.
Jsem miss, víte?
A coby jedna korunovaná hlava druhou...
Chtěla bych vás pozvat jako oficiálního hlavního hosta
na padesátý výroční Plážový ples.
Fotku ne.
Ale ne. Fotit se nemusíme. Jistě, focení tam můžeme zakázat.
Madam.
Děkuji za tu čest.
Byty, ano. Odsouhlaseno.
Šek, ano. Odsouhlaseno.
Ale ten ples na pláži, bohužel ne.
- Fotku ne. - Jsem plachý.
Ano. Můžete mít soukromý stan.
Krásný stan se závěsy, nebudete vidět.
- Princ řekl ne. - Nikdo... Moment.
Můžete zůstat v autě. Jen projet okolo, stáhnout okénka a zamávat.
- Královsky. Douglasi. - Max.
- Jen se stavit. - Max.
Mrzí mě to.
- Jen vystoupit z auta? - Max.
- Krátce se ukázat? - Zlato. Max.
Se zavřenými okýnky.
- Jen zatroubíte. - Miláčku.
- Hej. - Pardon.
Pardon.
Svoboda z tebe zrovna nesrší, Maxine.
Je po všem, Evelyn.
Cože?
Je konec. S Plážovým plesem.
Chtěla jsem získat atraktivního hosta a... Nevyšlo to.
To nevadí.
- Nevadí? - Jistě.
Uspořádáš velkolepý, drahý ples,
jehož hosty budou jen bezvýznamné dámy z Palm Beach.
Nemilosrdně se ti budou vysmívat,
zatímco kolem tebe budou tát nevkusné ledové sochy.
A konečně tě vyženou z města.
A to mi vůbec nevadí.
Ježíši, jak milé.
A proč to všechno? Jak jsi tomu říkala, Maxine? Tak jak?
Svoboda.
Já ti o té svobodě něco povím.
Je to noční můra.
Ten vizitkář, Maxine, a upřímně i ta zbraň
byli nástroje společnosti.
Chceš snad, aby se ti v noci soused vplížil do domu
a vysral se ti na trávník, když se mu zamane?
- Ne. - Existují nařízení
proti takovým věcem. Veřejné obcování, přerostlé živé ploty,
nestabilní ženy s plnou kontrolou nad financemi.
Ten vizitkář, Maxine, byl významnou trvalou smlouvou.
Dokud lidé souhlasí, že udělají jisté věci jistým způsobem,
společnost, civilizace, jak ji známe, zůstane nedotčená.
Ale ty jsi, ty jedna křovácká venkovanko,
dala lidem svobodu nejít na Plážový ples,
a tudíž i strašlivou myšlenku, že mají svobodu
provést bez následků jakoukoli strašlivou věc.
V takovém světě chceš žít, Maxine?
Ve světě bezuzdného, zkaženého sobectví?
Ne. Ironií je, že sis myslela,
že jsi v ten den, kdy jsi přelezla křoví kolem Palm Royale,
utekla před barbary.
Ale vlastně jsi byla hrotem barbarského kopí
a přinesla jsi nám jen chaos.
Všichni budeme litovat dne, kdy jsme tě sem vpustili.
Takže ano, Maxine, je po všem. Zklamala jsi.
Žádný padesátý výroční Plážový ples se konat nebude.
A od této chvíle...
zapamatuj si má slova, se celý svět začne řítit do sraček.
A to jen kvůli tobě.
Bravo, Maxine.
Nebo mám říct brava?
A teď okamžik, na který jsme všichni čekali.
Sice to není první raketa na Měsíc, ale je to opravdu výborná druhá.
A za deset, devět, osm, sedm, šest,
pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Bude to rychlé?
- Asi ne. - No výborně.
Já nic necítím.
Odvez mě na Měsíc.
Tam na nebesích s hvězdami si budu hrát.
Jaro na Jupiteru a Marsu chtěl bych já znát.
Jinými slovy, drž mou ruku...
- Večerní vydání. - Díky.
Rychle jsem to podal Yanivovi.
A on řekl: „To není německá marka.“
Pane Simmonsi.
Tohle je Bobby. Dělá tu barmana a taky je naším správcem bazénu.
Vaše Výsosti.
Můžu s vámi mluvit?
NIXONŮV VELVYSLANEC DONAHUE ZAPLETENÝ DO SKANDÁLU SE ZŘÍCENÝMI BYTY
Řekněte mé ženě, že mám nějakou práci.
Uvidím se s ní doma.
Maxine.
Ahoj.
Můžu na slovíčko?
A když řeknu, že ne?
Pamatuješ na ty zmatky se soutěžemi krásy?
No,
požádala jsem místní noviny v Tennessee, aby mi faxem poslali kopie.
A zjistila jsem něco podivného.
Vysyp to.
Vítězky těch soutěží...
No, tvé jméno tam nebylo. Ale tvé fotografie ano.
- Chceš znát pravdu? - Ano.
Maxine Dellacorteová je nicka.
Za svobodna Hortonová,
protože to bylo jméno umyvadla, kde mě našli
jako mimino.
Vyrostla jsem v sirotčinci, bez jakékoli podpory.
Ale měla jsem jedno. Jediné, co jsem měla, byly ony.
Okouzlující a hrdé,
povrchní dámy z Nablýskaných listů.
Prohlížela jsem si ty fotografie a představovala si, jaký asi mají život.
Tak dokonalý.
Byly tak zbožňované.
Přihlásila jsem se na první soutěž krásy a použila jméno ženy, o níž jsem četla.
Jen tak pro zábavu.
Nevěděla jsem ještě, kdo jsem, tak jsem použila jejich jména.
To je všechno, Ann. Nic víc.
Prosím. Vydej to.
Můj život už stejně nemůže být horší.
Jen si to vydej.
To je všechno?
Co tím myslíš?
Maxine, to nikdo chtít číst nebude.
No, moje city jsou nečekaně raněny.
Obejmi mě.
Pojď.
- Jdeme. - Kam jdeme?
Odvezu tě domů, kamarádko.
Jdeme.
Nemusíš pracovat?
Ať si mě vyhodí.
Pojď.
Co to je?
Norminy pozvánky na Plážový ples.
Ne, Plážový ples pořádat nebudeme.
Už jsme zase na mizině.
Kde myslíš, že místní ženy berou peníze?
Nejsou bohaté?
Když Dinah vybere 200 000 na rakovinu, kolik z toho jde opravdu na rakovinu?
200 000.
Spíš 2 000.
A když Raquel získá půl milionu pro podporovatele Batisty,
dostanou 10 000.
Na uspořádání Plážového plesu peníze mít nemusíš.
- Plážový ples jsou peníze. - Počkat...
Vizitkář nepotřebuješ. Ta tajemství jsou přímo tady na pozvánkách.
Přečti si jednu.
No tak. Čti.
„Nejdražší Teddy,
prý jsi se v létě pobavil s novou kamarádkou.
Příští rok snad bude klidnější. Š...
Škoda toho auta.
Pozdravuj Joan.
S láskou, Norma.“
Já bych tohle nemohla.
Jen jednou.
- A neuděláš to ty. Tys je nepodepsala. - Roberte, když je rozešlu, budu...
Jako Norma.
Chceš rodinu zachránit?
- Na. - Cože?
A teď už musíš odejít, čekám návštěvu.
Cože? Někdo přijde? Kdo?
Kamarád.
To je tedy zajímavé.
- Chci o tom mluvit. - Ahoj.
- Nejsem tvá jediná kamarádka? - Čau.
Už je to tu.
Cítíš to?
Vidíš?
Vidíš to?
Je to síla, holka.
Bez Lindy je to tu takové divné.
Vybrala si.
Co se děje?
Povolali mého muže.
Odplouvá tento týden.
Dobrý večer, Roberte.
Dobrý, Vaše Výsosti.
Jsem někdo.
Myslím, že prostě vyklouznu.
Tati?
Revolver.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa