PAREMTA DŽULIET MAKDENIEL KNYGA
„MR. & MRS. AMERICAN PIE“
Jungiam variklius,
kad pakiltume į kosmosą ir atliktume savo misiją!
Supratau. Perjungiau sekimo įrenginį, kuro pakankamai, S-IVB pakopa veikia,
GDC palydovo valdikliai įjungti.
Pasirengę įjungti
erdvėlaivio varomuosius įtaisus pagal loginę seką!
Pirmyn, jungiam stiprintuvus.
Nieko neliesk.
Bent supranti, ką darai? Ne, nesupranti. Tai nieko neliesk.
Skrydžio kontrolė - „Apollo 12“. Galite kilti.
Dar galima pasikeisti partnerę?
- Lieka dešimt, devynios... - Paskutinės sekundės.
...aštuonios... Startas.
Vienas mažas žingsnis, bičiule!
Kaip ir įsivaizdavau.
Kupinas galimybių bekraštis horizontas.
Tuojau apsivemsiu.
„Apollo 12“, pasiruoškite grįžimui.
Supratau, kontrolieriau!
Prašau, Dieve, jau gana!
- Turiu naujieną. - Išgelbėk mane nuo nežinios.
Ginklo nebėra.
Ką reiškia „nebėra“?
Išmečiau jį į vandenyną! Vizitinių kortelių dėklo irgi nebėra!
Radai Normos vizitinių kortelių dėklą?
Na, kiek žinau, jis buvo pas baseino prižiūrėtoją.
Tada Linda jį rado, pavogė ir sudegino!
Koks dabar skirtumas? Juk tai nuostabu!
Dabar tu laisva, Evelina. Visi laisvi!
O Dieve.
Patiko, ponios?
Taip patiko, kad vos kelnių neprisysiojau.
- Prakeikta dundukė. - Ką?
Juk liepiau palikti tą ginklą seife.
- Dabar jau tikrai mane užknisai. - Ką?
O jei tai, ką sakai, yra tiesa, Linda sušiko Palm Bičo puotą.
Manai, man tas dėklas buvo reikalingas dėl sumautų adresų?
Velniop!
Ištraukit mane iš čia!
Duok ranką!
- Taip. Žinoma. Gerai. - Duokš ranką! Trauk! Stipriau!
- Trauk! Trauk stipriau! - Jūsų nagai...
- Labai ploni riešai. Atsiprašau... - Trauk!
Buvau sumišusi.
Maniau, visi džiaugsis, kad išlaisvinau juos nuo vizitinių kortelių dėklo.
Šitaip stengiausi, o likau kvailės vietoje!
Kur dingo Evelina?
Regis, erdvėlaivio simuliatorius ją trupučiuką supykino.
Ponios, sveikos atvykusios į NASA.
Štai čia yra tiksli kopija kostiumo, kurį dėvėjo ponas Neilas Armstrongas,
kai nužengė į Mėnulį.
O kur originalas?
Jis išsinešė jį namo.
Prašau čia.
Ponios, norėjau jūsų paklausti apie Palm Bičo puotą.
Visos žinome, kad mūsų miela Norma
saugo visas miesto paslaptis,
neabejotinai tikėdamasi,
kad už jos tylą bus atsidėkota atvykimu į puotą.
Tęsk.
Kas, jei aš pasielgčiau kitaip?
Kas, jei nuo šiol ir visada
Palm Bičo puota taptų svarbiausia ir didžiausia sezono švente?
Be jokių grasinimų. Į ją visi rinktųsi laisva valia.
Tada ko ten eiti?
Nebent turėtum kokį garbės svečią.
Garsenybę.
Bet niekas neateitų vien dėl tavęs, Maksina.
O dabar - įdomiausia ekskursijos dalis.
Pristatau jums
geriausia, ką gali pasiūlyti Amerika!
Taip, šie astronautai yra karantine ir ruošiasi
misijai kitą savaitę.
...trys, keturi.
Viens, du, trys,
tęsiam... keturi.
Jei prisiviliotum kurį nors iš jų, aš iškart atsiduočiau.
Norėjau pasakyt, ateičiau.
Sakau: „31 aukštas? Velniop, Peri, tegul būna 32 aukštai.“
O jis ir sako: „Tegul būna 33!“
Tada sakau: „Tegul būna 34 aukštai!“
Trisdešimt keturi aukštai!
Kuo aš bloga?
Daugiabučiui?
Palm Bičo puotai. Kodėl žmonės negali ateiti dėl manęs?
Tu bent girdi, ką tau sakau?
Tai bus metų sandoris.
Mes net prisiviliojom Pinkį Kimberlį-Marko.
Rakelės vyrą mafiozą?
Pinkis yra geriausias rangovas Palm Biče.
Peris net įkalbėjo jį sumažinti savikainą.
Linda sakė, kad Peris - nepatikimas.
Koks koks?
Ji gal net pavartojo žodį „destruktyvus“.
Maks, gal Peris ir per daug energingas,
bet būtent jo užsispyrimas pritraukė mums karališkosios šeimos narį.
Karališkosios šeimos narį?
Investuotojas, su kuriuo susitikom Vašingtone, yra pats Liuksemburgo princas.
Peris veltui laiko neleidžia.
Šįvakar per vakarienę pasirašysim galutinę sutartį.
Įsivaizduoji? Naujieji... įsivaizduok... vakarų Palm Bičo
Liuksemburgo princo vardo apartamentai.
Peris įsitikinęs, kad išgirdę apie princą žmonės pirks butus bet kur,
net vakarų Palm Biče.
Bet kur...
Daglasai, regis, tu ką tik išgelbėjai Palm Bičo puotą.
Tikrai?
Taip. Tos ponios sutiktų skristi į asiliukų pasirodymą Tichuanoje,
jei tik galėtų susipažinti su tikru princu.
Aš... Per vakarienę
aš jį pati pakviesiu būti mano garbės svečiu.
Daglasai?
Viena problemėlė.
Viskas suplanuota iki mažiausių smulkmenų,
kad nekiltų jokių nesklandumų, Maksina.
Daglasai?
- Tai bus berniukų vakarienė. - Ne.
Tai nieko asmeniško, Maks. Tai tik verslas. Juk supranti.
Tu jam pasakei!
Pasakei mano vyrui apie aną vakarą, ir dabar jis ant manęs pyksta.
Dėl manęs niekas neis į puotą. O jis vakarieniaus su princu be manęs.
Ir aš negalėsiu pakviesti jo į puotą!
O kas buvo aną vakarą?
Galimai dėl nesaugumo jausmo ir per daug „Žiogelių“
galimai kas nors padarė kvailą klaidą su kuo nors, kas parvežė mane namo.
Galimai tam kam nors dažnai taip nutinka.
Nieko ypatingo nebuvo.
Na, galimai kas nors galėtų būti kuklesnis.
Ir galimai kas nors nėra pratęs, kad jį atstumtų,
net jei kas nors to nenorėjo.
Štai taip.
Aš tavo vyrui nieko nepasakiau, nes nėra ką sakyti, Maksina.
Nesakei?
Nesakiau.
Sveika, Norma!
Nebetrukdysiu jums.
Mums pavyko, ponios!
„Tyrimas parodė, kad nekilnojamojo turto magnatas Peris Donahju
dažnai papirkinėjo inspektorius, kai vyko
daugiabučių komplekso „Smaragdo sala“ statyba.“
Mano draugė iš „Miami Herald“ atsiuntė man signalinį egzempliorių.
Pirma demaskuosim Perį, po to Agniu, o tada ateis eilė Niksonui!
Netrukus nukris pirmoji patriarchato plyta.
Iškart saugiau pasijaučiau dėl savo kūdikėlio.
Atsiprašau, mes neprekiaujam „The Shiny Sheet“.
Ką padarei su vizitinių kortelių dėklu, išpaikinta mergiote tu?
Kas tas vizitinių kortelių dėklas?
Sumautas vizitinių kortelių dėklas, kuris kontroliuoja visą miestą.
Ką tu su juo padarei?
Linda?
Tu ką nors su juo padarei?
Pasikalbėkime akis į akį.
Rodyk kelią, Linda.
Ką?
Sudeginai?
Gal galėtum tyliau?
Kalbėsiu taip garsiai, kaip norėsiu! Ir tu man nenurodinėsi!
- O Dieve! - Padariau paslaugą pasauliui.
Nevaidink čia teisuolės, kraugeriška bjaurybe tu.
Šitiek įžeidimų vienu metu.
Jūs abi kvailos kaip bato aulai.
- Ką tau padarė Maksina? - Ji tau nesakė?
Tai, ko buvo galima tikėtis. Ji rado ginklą, kuriuo tu šovei į tėvą,
ir išmetė jį į vandenyną.
- Ką? - Nematau čia nieko juokingo.
Na, tu atkleidei savo kėslus, Evelina,
pasirodžiusi vakarų Palm Biče.
Eik tu velniop, Linda.
Dar ne viskas baigta. Toli gražu.
Kur susiruošei?
Paskųsiu tave savo tėvui.
Jūsų žiniai, manęs vakarų Palm Biče niekada nebuvo.
Atsiprašau. Mano vyras Daglasas čia vakarieniauja su ponu Donahju
ir Liuksemburgo princu.
Negali būti.
Žinote, regis, aš juos matau.
Ne... Gerai.
- Atsiprašau, reikia pasipudruot nosytę. - Gerai, žinoma.
Maksina!
Į tualetą. Greičiau.
Taip, būtent...
Tik nesakyk, kad atėjai čia netyčia,
apsirėdžiusi nacionalinėmis Liuksemburgo spalvomis, Maksina.
Tavo žiniai,
Daglasas pamiršo savo planus, o aš juos atnešiau.
Ir staiga pamatau,
kad tai - ne vien berniukų vakarienė.
Princas nenorėjo eiti vienas.
O kuo čia dėta tu?
Kam nors reikia pasirūpint, kad Peris nenusigertų, kol sutartis bus pasirašyta.
Daina?
Peris žino, Maksina!
Apie mano romaną su Edžiu.
- Ne. - Ir apie butuką, kurį jam nupirkau.
Viską. Esu įsiutusi!
Įsiutusi?
Jis sako, kad dabar gali daryti, ką nori.
Staiga jis patapo bohème.
Jau žinau, kad jis susitikinėja su kitomis moterimis.
Tai gali būti mano manikiūrininkė.
Kodėl taip manai?
Ji man pati pasakė.
Šįvakar pabūsiu pareiginga žmona, kol jie pasirašys sutartį.
Tai reiškia, kad banke bus daug pinigų,
jei mums su Periu tektų skirtis.
Jūs nesiskirsit.
Neminėk to žodžio. Prašau, neminėk jo.
Negali taip imti ir išsiskirti, Daina.
- Jūs neišsiskirsit. - Maksina, kas atsitiko?
- Niekas neišsiskirs. - Kas atsitiko, Maksina?
Pameni tą dieną,
kai pasiūlei man susirasti ką nors iš šono?
Taip.
Na, kai mudvi išgėrinėjom ir važinėjomės po golfo aikštelę,
per tuos velnio lašiukus aš kaip ir praradau atsargumą.
Na, ir galimai pasinaudojau tavo patarimu.
Kas jis?
Baseino prižiūrėtojas. Ne. Daglasas žino.
Jaučiau tai. Jis kažką pajuto!
Štai kodėl jis nepakvietė manęs į vakarienę!
Daina, ką aš padariau? Aš nenoriu skirtis.
Kas čia juokingo?
Nepyk. Mes visos bandėm suvilioti Robertą. Normai pasisekė. Jis jai ištikimas.
Nors aš manau, kad viskas daug paprasčiau.
Jis - „momikas“.
Kas tas „momikas“?
Jis yra gėjus, Maksina.
Eik namo. Ir pagalvok apie savo pasirinkimus.
Gėjus.
MŪSŲ KŪNAI, MŪSŲ LENTYNOS
Radote tai, ko ieškojote?
Puiku.
LITERATŪRA APIE GĖJUS
DŽEIMSAS BOLDVINAS „DŽOVANIO KAMBARYS“
Gan geras pasirinkimas.
Knygos, žinoma.
Radai, ko ieškojai?
Tikiuosi, palikai ir kitiems.
Greimanas. Gregoro ilginys.
Be vardų.
SU DAR VIENA DIENA, TĖTI!
- Staigmena. - O Dieve.
Tortas su sviestiniu kremu.
Štai taip.
- Neatspėsi, tėti. - Ko?
Turime progą švęsti.
- Švęsti? - Taip. Turiu tokią draugę Maksiną.
Ir?
Ji surado tą pistoletą.
Normos pistoletą.
Negali būti.
Ir išmetė jį į vandenyną. Jo nebėra.
Jo nebėra, tėti.
O Dieve.
Esi laisva, ponia.
Kas mums ta laisvė, ar ne?
Evelina žino?
Ji man pati ir pasakė.
Žinoma. Tą ji moka geriausiai.
Būk gera, eikš, prisėsk šalia.
- Gerai. - Žmogau.
Taigi...
O Dieve.
Žinai, kuo geras
morfinas? Jis kontroliuoja skausmą.
Bet su juo gyventi velniškai sunku.
Tai dėl mano kaltės, tėti. Aš labai atsiprašau.
Esu paprastas žmogus.
Žinai, kaip gyvenau visą savo sumautą gyvenimą.
Ir tie visi vyrai prieš mane, kaip jie nugyveno savo gyvenimą.
Tas siaubingas šeimos palikimas. Ir tai - mano kaltė.
Man gėda dėl to.
Man gėda, kad nuvyliau tave.
Bet aš dariau tai kasdien.
O dabar net nežinau, kaip tavęs atsiprašyti.
Ar galėsi man kada nors atleisti?
Aš tave suprantu.
Aš visad tave supratau, tėti.
Ir aš su tavim.
Aš su tavim.
Žinai, ką?
Susileisiu dar vieną dozę,
antraip tapsiu nepakenčiamu šiknium.
Čia truputį susimazgė.
Atsiprašau.
Jėzau Marija.
Kaip tu? Viskas gerai?
Taip, geriau nei gerai.
Aš noriu mirti.
Žinau.
Ir tu gali.
Tu gali mirti, tėti, man bus viskas gerai.
Pažadi?
Pažadu.
Aš bijau.
Alkoholis, 10 000 dol.
Stalai, staltiesės,12 000.
O Dieve.
Labas rytas, brangioji.
Kodėl taip anksti atsikėlei?
Tavęs nebuvo visą naktį.
Sėdėjom, kol užsidarė klubas.
Turbūt buvo gan nuobodu vien berniukų kompanijoje.
Esu apartamentų karalius.
Pasirašei sutartį su princu?
Prireikė tik 18 valandų ir šešių butelių degtinės,
bet dabar jau sutartis pasirašyta.
Daglasai. Aš taip didžiuojuosi tavimi. Sveikinu.
Pakvietei jį į Palm Bičo puotą?
Neturėjau progos.
Per 18 valandų?
Tas senas niekšelis iš Europos ne tik investuos,
bet ir nusipirks vystytojams skirtus apartamentus.
Tad visi kiti apartamentai bus išparduoti akimirksniu.
Tai jis čia bus visą sezoną?
Velnias. Pervedimo nurodymai.
Pervesk 500 tūkstančių dolerių į šią sąskaitą.
- Penkis šimtus? - Tai pradinis įmonės kapitalas Periui.
Kam tie kiti 12?
Pinkiui, subrangovams, statybų leidimui gauti...
Ir pervesk 250 000 dolerių
princui už jo vardo panaudojimą.
Jis pageidauja banko čekio.
- Vajė, tai... - Žinau, neįtikėtina.
Ir tai tik pradžia. Peris priėmė mane į partnerius.
Nuostabu.
Bet turiu pasakyti, kad liksim beveik be pinigų.
Todėl ir reikia paskubėti, kol dar teta Norma...
Na, supranti.
Nubėgsiu į banką.
Puiku.
Bet manau, kad čekį princui turėčiau įteikti aš.
Norėčiau susipažint su savo partnerio partneriu, partneri.
Žinoma, brangute. Sutartis pasirašyta. Daryk, ką nori.
Šįvakar princas ruošiasi švęsti
klube skrydį į Mėnulį.
Tad galėsi pati su juo pasikalbėti.
- Gerai. - Einu į lovytę.
Gal geriau pirma į dušą?
Ir nusiplauti saldų sėkmės kvapą?
Taip kvepia sėkmė?
Man patinka tavo akcentas.
Pasakysiu asmeniškai.
- Pažadu. - Tu vaikštai su loaferais?
Perskambinsiu, gerai?
Na, ir tau labas.
Tu vaikštai su loaferais?
Taip. O ką?
Tau su jais patogu?
Pažiūrėsiu, kaip Norma.
Esi vyras, kuris visuomet skambina du kartus?
Prieplaukų džentelmenas? Vyras, kuris ilgai spaudžia ranką?
Naktinis botanikas? Ar tu vaikštai pirštų galiukais tarp tulpių?
Maksina, ko tu tiksliai nori manęs paklausti?
Ar tu - „momikas“?
- Kas toks? - Tu gėjus?
Susitikinėjau su vyrais. Susitikinėjau su moterimis.
Na, tada... Kas negerai su manim?
Aš esu gėjus.
O su tavim viskas gerai.
Mes - draugai.
Jokie mes ne draugai.
Aš valgau su draugais priešpiečius, žaidžiu su jais tenisą.
Jie nėra tavo draugai.
Draugai taip nesipyksta, kaip mes su tavim.
Pykstasi. Nuolatos.
Gal tu ir teisus.
Jei bandysi lįsti prie mano vyro...
- Ką? - Gali čia nesijuokti.
Jis ne mano skonio.
Daglasas visų skonio. Prašyčiau.
Ar tai Norma?
Tai Norma.
- Norma. - O Die...
- Norma. - Ką tu darai?
- Kvėpuok. - Taip jau yra buvę?
Taip, kartą. Taip.
Ji bando vaikščioti.
Nebūk per didelis optimistas.
Gal jai pagerėjo dėl tavo pastangų surengti Palm Bičo puotą?
Tu suteiki jai priežastį gyventi.
Na, leisiu tau ją paguldyti.
Gal ji nori darkart užsidėti karūną.
Taip, aš Robertas.
Bliamba.
Mieste, kuriame visi kvėpinasi „Chanel No. 5“,
bet koks kitas kvapas ar „L'Air du Temps“ dvelksmas gali reikšti tik viena.
Čia yra Evelina Rolins.
Nesu mačiusi, kad miegotum su tiek pagalvių.
Tai gali apsunkinti kvėpavimą.
Aš medituoju.
Matau, Linda jau čia buvo.
Ji galėtų ir labiau rūpintis tavo sveikata.
Žinoma. Vėl Linda kalta. Kaip visada.
- Na, tai pigus tortas. - Jėzau Marija. Man jis skanus,
ir ji man jį atneša tik todėl, kad jis mane nudžiugina, ponia.
- Tu šitiek suvalgei? - Man 86 metai. Ką noriu, tą darau.
Linda man papasakojo apie pistoletą.
Norma darė tai, kas mums visiems buvo geriausia.
Ji žinojo, kad aš tave labai myliu.
Aš norėjau būti padoria moterim, Skytai.
Norėjau būti tavo moterimi.
Žinojau, kad privalau likusį gyvenimą praleisti su tavim
ir ginti tave nuo tos pakvaišusios hipės.
Bet tu visą likusį gyvenimą leidai mano pinigus
ir gynei savo interesus.
Visų pirma, tai mūsų pinigai.
Mes vedę.
Taip.
Visų antra, kažkada tu mane mylėjai. Žinau, kad mylėjai.
Pameni Kaprį?
Mastiką?
Brangusis, Akapulką.
Taip, bet tas pistoletas mus visus pavertė kaliniais.
Santuoka neturi būt kalėjimas.
Bet yra.
Juk tu nesiprašysi lygtinio paleidimo?
Lygtinio paleidimo?
Tu ką? Manai, kad po šitiek metų
aš su tavim skirsiuos?
Apie tai negali būti ir kalbos, dėl Dievo meilės.
Jei manai, kad paskutines savo gyvenimo dienas noriu praleist...
- Ne. Nekalbėk apie paskutines dienas. - Bylinėdamasis...
- Nekalbėk apie paskutines dienas. Ne... - Aš ne... To nebus.
Tik nereikia čia isterijų ir dramų,
nes jau 18 metų, kai tu planuoji mano sumautas laidotuves.
Pažvelk man į akis.
Taip nesąžininga, Skytai. Kaip galėdama rūpinausi tavimi.
- Su slaugytojų pagalba. Tas tiesa. - Na...
Ir, madam, gal tu tuo ir netiki,
bet kai ateis laikas, aš tavim pasirūpinsiu.
Tu man grasini?
Maksina.
Nesitikėjau, kad čia kas nors bus. Netrukdysiu tau.
Ne. Pasilik. Labai prašau.
„Raudonas bučinys“ numeris keturi.
- Prašau? - Tavo nagų lakas.
Tavo kojų pirštai - dešimt bučinukų.
Vėl kalbėsim apie kojų pirštus?
Na...
Žinai, kai tik susipažinau su tavim, pagalvojau: „Pagaliau gaivus oro gurkšnis.
Geras žmogus. Ar nebūtų smagu, jei pasisektų geram žmogui?“
Na, aš gražiai su tavim elgiausi, tiesa?
Visiška tiesa.
Tiesiog man pasirodė, kad tu manęs vengi.
Norėčiau kai ką išsiaiškinti dėl straipsnio, kurį rašau.
1943 m. „Mis jaunoji Okojis“ - Eeleonora Zenzi.
1949 m. „Mis Čatanuga“ - Eliza Kaningam.
- „Mis Mineral Bafas“... - Blafas.
Žinai, toks kaip skardis
- ar kopa, ar... - Blefas?
Taip.
Žinojau, kad tos pavardės man girdėtos,
tad nepatingėjau peržiūrėti senus „The Shiny Sheet“ numerius.
Tos laimėtojos yra mirusios garsios Palm Bičo aukštuomenės moterys.
Viskas ne taip, kaip tu galvoji.
O kaip tu manai, ką aš galvoju?
Gal kad nužudžiau tas ponias,
o dabar, kai sužinojai mano paslaptį, nužudysiu ir tave.
Tos moterys mirė, kai dar nebuvai gimusi,
ir esu tikra, kad nė viena iš jų nebuvo nė kojos įkėlusi Tenesyje.
Paaiškink, ką tai reiškia, Maksina?
Aš esu laimėtoja.
Nesutrukdysiu?
Ne. Aš jau išeinu.
Terminai spaudžia.
Negalėjau nenugirsti, kad vadini save laimėtoja, drauge.
Drįstu galvoti, kad turėjai omenyje mano iškilmingą vakarą.
Fibrozės fondas.
Taip, Fibrozės fondas, kuris atsidūrė finansinėje duobėje. Taip.
Man reikia tų 75 000 dolerių, Maksina.
Žinoma.
Šiandien.
Arba būsiu priversta padaryt išvadą, kad tu neturi 75 000 dolerių.
Jei gali apgauti Fibrozės fondą, Maksina, ką dar tu gali apgauti?
Reputacija yra viskas.
Ypač dabar, kai neturi nei jokių svertų, nei garbės svečio.
Tu gausi pinigus, Marija.
Pirmoji perlaida - 500 000 dol. Ir 12 čekių.
Ir dar noriu banko čekio 250 000 dolerių sumai.
- Paruošiu pasirašyti dokumentus. - Ačiū.
Minutėlę.
Norėčiau dar vieno čekio.
Išrašykit jį Palm Bičo Fibrozės fondui,
gavėja - Marija Deividsoul.
75 000 dol.
MŪSŲ KŪNAI, MŪSŲ LENTYNOS
Sveika.
Labas.
Na, tik norėjau pasilabinti ir, nežinau,
paklausti, gal žinai, kur galėčiau gauti LSD.
Mano tėčiui.
Fernė visada visko turi.
Be to, turiu tavęs atsiprašyti.
Perio Donahju darbeliai netrukus bus paviešinti.
Pagaliau nors kiek pakeisime pasaulį.
Žinoma. Taip.
Ar ne šito tu visada norėjai?
Žinoma.
Tai kodėl sudeginai vizitinių kortelių dėklą?
Žinau, kad pati tai pasiūliau.
Bet jei rimtai, Virdžinija?
Ar tai tokia jau gera mintis? Šauti į koją Periui?
Kad sukeltume pavojų kitiems žmonėms? Niekuo nekaltiems žmonėms?
Turi galvoje savo keistuolę draugę Maksiną?
Tik nepradėk.
Klausyk, nenoriu tau sakyti,
bet Maksina irgi yra patriarchato įrankis.
Truputėlį paplaukusi, dėl šito nesiginčyčiau.
Bet įrankis? Abejoju. Liaukis.
Kai jau pradėsim, kada ateis pabaiga?
Kas dar nuo to nukentės?
Nežinau.
Gal tie visi žmonės, kurie iki šiol skaudina kitus.
Agniu, Niksonas ir kiti, kurie buvo tame sumautame kortelių dėkle.
Aš viską suprantu. Tikrai.
Dabar man tikrai nelengva. Supranti?
Tikrai? Žinojai, kad visi galvoja, jog davei man pinigų knygynui įsigyti?
Ką?
Niekada nepastebėjai, kad tik įžengę pro duris žmonės
automatiškai pagalvoja, kad tu čia esi viršininkė?
Kaip galėčiau pataisyti padėtį?
Aš nesu tavo gėrio matuoklis.
- Ką tai turėtų reikšti? - Tu žinai.
Tu pasielgei negerai, Linda.
- Žiūrint iš kurios pusės pažiūrėsi. - Žiūrint iš visų pusių.
Na, atleisk, kad šitaip tave nuvyliau.
Bet dabar tam ne laikas.
Kaip visada.
Sveiki susirinkę, ponai ir ponios, šią istorinę dieną.
Čiupkite žiūronus ir po kokteilį,
kuriuos nešioja mūsų keturios kosminės mergaitės.
Liko tik valanda iki starto.
Kur tiedu?
- Kas tiedu? - Peris ir Daina.
Susitariau su jais dar kartą pakelti taurę už sėkmingai pasirašytą sutartį.
- Mice. Sveika. - Maksina. Labas.
Paragausi „Sputniko“?
Tai paprasčiausias „Baltasis rusas“.
Arba „Paukščių Tako“? Tai irgi „Baltas rusas“.
Ne, ačiū, brangute. Daglasai, pameni Micę?
- Jūs matėtės per Havanos naktis. - Taip, žinoma.
Peris sakė, kad dirbi klube.
Džiaugiuosi, kad tau sekasi.
Klausyk, einu paieškoti Perio. Puiki proga atšvęsti!
- Jis atrodo labai laimingas. - Kitaip ir būti negali.
Regis, mano princui labai pasisekė,
- tikiuosi, pasiseks ir man. - Sėkmės.
Labai jos tikiuosi, Mice.
Svarbiausia susitarti su princu.
Visuomet maniau, kad vieną gražią dieną
ir aš pakilsiu į kosmosą.
Dar gali tą padaryti, tėti.
Linkėjimai nuo mano bičiulės Fernės.
Mano mergaitė.
Kam užsidedi akinius?
Kad matyčiau, kur keliausim.
Aišku.
Paimsiu vieną.
Pasiruošęs skristi į Mėnulį?
Keliaujam.
Maksina.
Susipažink su Liuksemburgo princu ir princese Stefani.
Atsiprašau, turbūt neteisingas tarimas.
Buvau užsukusi į vietos biblioteką pasimokyt liuksemburgiečių frazių.
- Tik tiek spėjau išmokti. - Ką tau sakiau,
princuk? Argi ji ne šmaikštuolė?
Ja. Tikra šmaikštuolė.
Ačiū, jūsų didenybe.
Ką gi. Na, dabar norėčiau įteikti jums
banko čekį 250 000 dolerių sumai
kaip padėką už jūsų vardą
ir vakarų Palm Bičo Liuksemburgo princo apartamentų reprezentavimą.
Tai aš turėčiau jums dėkoti.
Tai tik naujos eros
- Palm Biče pradžia. - Taip.
Už mus.
- Nusifotografuokim. - Gerai.
Kad įamžintume šią akimirką.
Jokių nuotraukų.
Man nepatinka viešumas. Suprantat?
Taip, viešumas išties vargina. Šitą aš gerai žinau.
Esu grožio konkursų nugalėtoja.
Kaip karūnuotoji norėčiau pakviesti
karūnuotąjį tapti mano garbės svečiu
50-ojoje metinėje Palm Bičo puotoje.
Ne. Jokių nuotraukų.
Ne. Mums nebūtina fotografuotis.
Žinoma, mes galim uždrausti apskritai fotografuoti.
Panele Daglasas.
Ačiū už man suteiktą garbę.
Apartamentai, taip. Kaip susitarėm.
Čekis, taip. Kaip susitarėm.
Bet šita puota, deja, ne.
- Jokių nuotraukų. - Esu labai drovus.
Taip. Pastatysime jums atskirą palapinę.
Gražią atskirą palapinę su užuolaidomis, kad jūsų niekas nematytų.
- Maksina, princas pasakė „ne“. - Niekas... Minutėlę, Daglasai.
Galėsite būti mašinoje. Galėsit tiesiog pravažiuoti pro šalį,
nuleisti mašinos langą ir pamojuoti.
- Na, taip karališkai. Daglasai. - Maks.
- Galėtumėt tik užsukti. - Maks.
Aš labai apgailestauju.
- Tik išlipti iš mašinos? - Maks.
- Pasisukioti ir vėl įlipti? - Mieloji. Maks.
Neatsidaręs langų.
- Tiesiog papypinti. - Mažute.
- Sveiki. - Atsiprašau.
Atsiprašau.
Matau, laisvė laimės nesuteikė, Maksina.
Viskas baigta, Evelina.
Pakartok.
Viskas baigta. Palm Bičo puotos nebus.
Aš bandžiau įkalbėti garbės svečią, bet man nepavyko.
Nieko baisaus.
- Tikrai? - Žinoma.
Surengsi didžiulę prabangią puotą,
kurioje dalyvaus eilinės Palm Bičo ponios,
ir tirpstant
įmantrioms ledo skulptūroms būsi visų išjuokta.
Ir tada pagaliau dingsi iš šio miesto.
O man visa tai labai tinka.
Vajė, kokia tu miela.
Ir visa tai dėl ko? Kaip tu tai įvardinai, Maksina? Primink man.
Laisvė.
Štai ką galiu pasakyt tau apie laisvę:
tai - košmaras.
Tas vizitinių kortelių dėklas, Maksina, ir, jei nuoširdžiai, tas pistoletas
buvo visuomenės valdymo priemonės.
Negi nori, kad tavo kaimynas galėtų laisvai įsėlinti į tavo namus
vidury nakties ir pakakoti tavo pievelėje, jei jam kiltų toks noras?
- Ne. - Reikia kovoti su tokiais dalykais
kaip nesantuokiniai santykiai, peraugusios tvoros
ar nervingos moterys, valdančios savo finansus.
Tas vizitinių kortelių dėklas, Maksina, buvo svarbi ilgalaikė sutartis.
Kol visi sutinka gyventi pagal tam tikras taisykles,
tol visuomenė ir civilizacija yra sveika.
O tu, prasčioke iš vidurio raisto,
suteikei žmonėms laisvę neateiti į Palm Bičo puotą
ir kvailą mintį, kad jie yra laisvi
ir gali daryti, ką tik nori, nebijodami jokių pasekmių.
Ar tokiame pasaulyje nori gyventi, Maksina?
Nežaboto ir parsidavėliško savanaudiškumo pasaulyje?
Ne. O juokingiausia yra tai, jog galvojai,
kad tą dieną, kai perlipai per „Palm Royale“ tvorą,
tu bėgai nuo barbarų,
kai tuo tarpu pati buvai gryniausias barbaras,
atnešantis chaosą į mūsų gyvenimą.
Mes visi prakeiksime tą dieną, kai tave čia įsileidome.
Tad, taip, Maksina, viskas baigta. Tu susimovei.
50-osios Palm Bičo puotos nebus.
Ir nuo šios akimirkos...
patikėk mano žodžiu, pasaulis ims ristis velniop.
Ir visa tai - tavo dėka.
Bravo, Maksina.
Gal turėčiau sakyti „brava“?
Štai ta akimirka, kurios visi taip laukėme.
Tai ne pirmoji raketa į Mėnulį, bet ji puiki paguoda mums visiems.
Ir... dešimt, devynios, aštuonios, septynios, šešios,
penkios, keturios, trys, dvi, viena.
Ar ji greitai suveiks?
- Nemanau. - Gaila.
Aš nieko nejaučiu.
Nuskraidink mane į Mėnulį
Noriu pažaist su žvaigždėmis
Noriu pamatyt pavasarį Jupiteryje ir Marse
Kitaip tariant, paimk mane už rankos...
- Vakarinis numeris. - Ačiū.
Tada perdaviau jį Janivui.
O jis ir sako: „Tai ne Vokietijos markė.“
Pone Simonsai.
Susipažinkit su Bobiu. Jis yra šio klubo barmenas
ir mūsų baseino prižiūrėtojas.
Jūsų didenybe.
Galime pasikalbėt akis į akį?
NIKSONO PASKIRTASIS AMBASADORIUS DONAHJU SUSIJĘS
SU SKANDALINGUOJU DAUGIABUČIO GRIUVIMU
Pasakyk mano žmonai, kad turiu verslo reikalų.
Pasimatysim su ja namie.
Maksina.
Sveika.
Galim šnektelėti?
Kas nors pasikeistų, jei pasakyčiau „ne“?
Pameni tą mažutį nesusipratimą dėl grožio konkursų laimėtojų?
Na,
paprašiau, kad man atsiųstų faksu Tenesio laikraščio kopijas.
Ir, turiu pasakyt, paaiškėjo įdomus dalykas.
Sakyk jau.
Tų konkursų laimėtojos...
Pavardės ne tavo. Bet nuotraukos - tavo.
- Nori žinoti tiesą? - Labai.
Maksina Delakortė yra niekas.
Mano mergautinė pavardė buvo Horton,
nes toks buvo praustuvo, kuriame mane rado,
kai buvau kūdikis, pavadinimas.
Užaugau našlaičių namuose, neturėdama nieko.
Išskyrus vieną dalyką... teturėjau vieną dalyką... turėjau jas.
Žavingas, išdidžias
ir lėkštas ponias iš „The Shiny Sheet“.
Žiūrėdavau į tas nuotraukas ir įsivaizduodavau jų gyvenimą.
Tokį tobulą.
Jomis buvo taip žavimasi.
Užsiregistravau į pirmąjį grožio konkursą
pavarde, kurią neseniai buvau perskaičius.
Šiaip sau, įdomumo dėlei.
Dar nežinojau, kas esu, tad naudojausi jų pavardėmis.
Štai ir viskas, Ana. Tiek žinių.
Pirmyn. Gali viską parašyti laikraštyje.
Blogiau vis viena nebegali būti.
Rašyk į sveikatą.
Ir viskas?
Ką reiškia „ir viskas“?
Maksina, niekas nenorės to skaityti.
Na, dabar tu mane įžeidei.
Apsikabinam.
Nagi.
- Eime. - Kur?
Parvešiu tave namo, mano drauge.
Eime.
Tau nereikia dirbti?
Tegul atleidžia, jei nori.
Eime.
Kas čia?
Normos kvietimai į Palm Bičo puotą.
Ne, Palm Bičo puotos nebus.
Mes vėl likom be pinigų.
Kaip, tavo nuomone, čionykštės ponios pasidaro pinigų?
Argi jos nėra turtuolės?
Kai Daina surenka 200 000 dol. vėžio gydymui, kiek, manai, atitenka gydymui?
200 000 dolerių.
Tik 2 000.
Kai Rakelė surenka pusę milijono dolerių Batistos šalininkams,
jie gauna 10 000.
Tau nereikia turėti pinigų Palm Bičo puotai.
- Palm Bičo puota ir yra pinigai. - Pala.
Ir nereikia jokio kortelių dėklo,
nes šantažas nurodytas kvietimuose.
Prašau, perskaityk vieną.
Pirmyn. Skaityk.
„Brangus Tedi,
girdėjau, praėjusią vasarą neblogai paišdykavai su naująja drauge.
Tikiuosi, kitą kartą būsi atsargesnis.
Apgailestauju dėl mašinos.
Linkėjimai Džoanai.
Pagarbiai Norma.“
Aš negaliu to daryti.
Tik vieną kartą.
Tu čia niekuo dėta. Juk ne tu pasirašei kvietimus.
Robertai, jei išsiųsiu tuos kvietimus, būsiu tokia pat...
Kaip Norma.
Nori išgelbėti Delakortes?
- Prašau. - Ką?
O dabar išeik, nes aš laukiu svečių.
Kokių dar svečių? Kas pas tave ateina?
Draugas.
Šitiek daug informacijos suteikei.
- Noriu apie tai pasikalbėti. - Iki pasimatymo.
- Maniau, kad esu vienintelė tavo draugė. - Iki.
Prasideda.
Jauti?
Matai?
Ar tu matai?
Neblogas poveikis, poniute.
Be Lindos čia kažkaip keista.
Ji pati pasirinko.
Kas atsitiko?
Mano vyras gavo šaukimą į karą.
Išvyksta šią savaitę.
Sveikas, Robertai.
Sveiki, jūsų didenybe.
Aš nesu niekas.
Regis, aš mirštu.
Tėti?
Revolveris.
Išvertė Laima Banionienė