NA MOTIVY KNIHY
SVATEBNÍ KAPLE OTEVŘENO
- Úsměv. - Já, Maxine Hortonová, beru si tebe,
Douglasi Darby Dellacorte Simmonsi, za právoplatného manžela.
Od dnešního dne až navěky.
Dokud nás smrt nerozdělí.
Jsi na řadě, kámo.
„Má drahá Maxine.
Včera v noci jsem se díval, jak spíš,
a pomyslel jsem si, že jsem v minulosti někdy...
býval člověkem, kterého jsem neměl moc rád.“
„Ale s tebou a Jackem to bude nový začátek.“
Já...
Říkám tomu miminku Jack po svém tátovi Jackovi.
Nevadí?
Je to perfektní.
- Čekáme miminko. - Gratuluji.
Děkujeme. Jdeme na to netradičně.
Ve Vegas do toho lidi střílí narychlo.
My nestřílíme.
A sakra!
Tohle je směšné. Proč čekáme na toho od bazénu?
Robert je Normin doprovod. Hned přijde.
Doprovod si nemůžeme dovolit. Ani tohle auto.
Nemůžeme si dovolit nic. Zpropadená zmrazená aktiva!
Do háje s Perrym a jeho hloupými byty. Sakra.
Douglasi, řekla jsem ti, že to bude dobré. Rozeslala jsem Norminy pozvánky.
A já jsem řekl, že párty není obchodní plán.
Vyčerpal jsem všechna konta Dellacorteových.
Já jsem řekla, než jsi to řekl ty, že to není jen párty.
Takhle sídlo vydělává.
Zkrátka mi věř.
Dinah. Co... Jsi v pořádku?
Ne, nejsem v pořádku. Perryho zatkli federálové.
Před náš dům přišel muž v klobouku a za bílého dne ho sebral přímo na ulici.
Bože, to mě mrzí.
Máš, cos chtěla.
Sesadila jsi mě.
Nikdo nebude oslavovat dobrovolnici, co má manžela v base.
Nikdo tu nikoho sesadit nechce. Dinah, přísahám.
Však na vás taky dojde řada. Řekla jsem Perrymu, ať všechno vyklopí.
Hele, Dinah. Proč bys to říkala?
Faktem je, že Douglas o ničem nic nevěděl. Ani ň.
Já jsem v tom obchodě jel sotva pět minut...
To si nech pro FBI.
Nepřijdu pozdě na pohřeb.
Hemží se to tam dobrými partiemi. Musím myslet na budoucnost.
Tak jo.
To bylo smutné.
- Maxine? - Jo?
Není to tak, že jsem o ničem nic nevěděl.
Co to znamená? „Není to tak, žes o ničem nic nevěděl?“
Trošku jsem to podmáznul.
Ale ne. Je po nás.
Je po nás.
Jsme jediná rodina v Americe, co má na zahradě hřbitov?
To těžko.
- Je tu volno? - Jo, posaďte se.
Dinah Donahueová.
- Rozená Helmscottová, rozená Crescottová. - Axel Rosenhips.
Rosenhipsovi ze Cincinnati?
- Jo, asi. - Ty miluju.
- Podmáznul? Čím? Vazelínou? Plivancem? - Takový už obchod je.
Když chceš s něčím začít, musíš sypat.
Naše peníze.
Vlastně Norminy.
Sypat komu?
Dal jsem šeky šesti členům městské rady, expeditorovi,
někomu z plánovací komise, čtyřem Malíčkovým spolupracovníkům.
Ani nevím, co dělají.
Federálové budou mluvit i s ním.
Snad dokáže držet ústa.
No, po dnešku to všechno bude tvoje.
Třeba tě táta přijde strašit.
Znám tvého otce líp než ty.
Panebože.
Ahoj holky. Bože. Přišly jste.
Sestru v nouzi my neopustíme.
Díky.
A jsem ráda, žes přišla i ty.
Je to pohřeb. Upřímnou soustrast.
No, potřebuju, abyste mi pomohly lkát.
Počestné.
Lkát? Co je to lkát?
Kdysi dávno se keltské ženy sešly a naříkaly nad mrtvým.
Vypustily to ven.
A věřte, těmhle protestantským bělochům nic nevadí víc
než žena, co veřejně ukáže svoje pocity.
Naservírujeme jim to.
Zlato, počkáme až po Evelynině projevu.
Ne. Ona ne...
Její muž zítra odplouvá.
Do Vietnamu? Sakra.
Sylvie, to my nepřipustíme.
- Slyšíš? - Dobře.
Život je nepředvídatelný.
Netušíme, kdy o své milované přijdeme.
I po dlouhé nemoci to může být nečekané.
Fibróza.
Rozhodně to tak bylo,
když před 20 lety ta nešťastná kulka zasáhla mého Skeeta.
A i když se díkybohu ta dvě desetiletí držel, nebylo to pro nás snadné.
Jeho bolest, jeho zlost,
jeho stále bizarnější volba četby.
Ale jak vy veteráni víte, střepiny se mohou pohybovat.
Kulce toho atentátníka sice trvalo 20 let, než zasáhla svůj cíl,
ale probrala jsem to s právníky
a ti mě ujistili, že v případě vraždy k promlčení nedochází.
Utěšuje mě vědomí,
že ten, kdo zmáčkl spoušť,
se bude navždy třást ve svých levných papundeklových botách
při myšlence na život za mřížemi.
Obvinila tě z vraždy?
Jen otáčí nožem v ráně. Nic na mě nemá.
A teď si v souladu s tradicí Rollinsových
oblečme slavnostní tartan,
najezme se haggisu a při poslechu dud
uvítejme novou vůdkyni klanu Rollinsových.
Hurá!
O čem to mluví?
To je jen vznešený způsob jak říct, že si oblečeme kilty a přečteme závěť.
Kilty? Jaké kilty?
Slavnostní tartan Rollinsových. Přinesl jsem si ho.
Cože? Mám tu být jako ryba ve vodě, ale jsem úplně nevhodně oblečená. Packy.
- Zapomněl jsem si košili. - V šatníku.
Nikdy jsi neměl milencovu košili?
- Ne. - Životní potěšení.
Prosím, vezmi si ji.
Já nevěděl, že jsi skotského původu. Jsi samé překvapení.
No, je to podivná rodinná tradice.
- Myslím ten kilt. - Není to tvoje rodina?
Ne, není to moje rodina. Ale je to jejich pohřební zvyklost, víš?
Ta moje košile ti sedne.
Díky.
Mám tam jít s tebou?
Na ten pohřeb?
Ne.
Rád bych s tebou šel.
Jo, ale ti lidé by to nechápali.
Ty tam nepatříš.
Roberte, princ může jít, kam se mu zachce.
A já chci jít s tebou.
Už doprovod mám.
Tak co... Jak to Američané říkají? Dvojité rande?
Přivedu princeznu a ty si oblečeš moji košili.
Budu všude kolem tebe, ale nikdo to nebude vědět.
Není to nádherné?
Jo.
Kdo je tvůj doprovod? Musím ji vyzvat na souboj.
Pořád máš tajnosti.
Narafičili to na mě, vážně. Malíček, Perry i ten podělanej princ mě podvedli.
Pardon, doufal jsem, že tu budete.
Má odpověď.
Za vaši neutuchající diskrétnost jsem vám moc vděčný.
S radostí budu vaším konferenciérem.
- Převezmu to. - Fajn.
- Kolik? - Pět tisíc.
Tomu říkám vděk.
- S kým vším asi hraje na dudy? - Aspoň jeden náš obchodní plán vychází.
- Nebuď zlá, Maxine. - Ty nebuď zlý.
Zapomněls mi říct o té blbé šerpě.
Upřímnou soustrast, Evelyn. To byla zajímavá smuteční řeč.
Děkuju, Douglasi.
Moc mě to mrzí.
Dostala jsem tu tvoji pozvánku.
Ano? Výtečně.
Ano? Asi jsi zapomněla, že jsme spoluorganizátorky.
No, Norma už měla ty pozvánky napsané. Já jsem je jen rozeslala.
Co to tam máš?
Přijetí pozvání na Normin Plážový ples.
- Proč ho nedrží Norma? - Jo.
Zrovna jsem jí ho chtěla dát tady do košíčku.
- Tak půjdeme. - Nechte mi Normu tady, ano?
Když tu budu mít při zdravení truchlících svou drahou přítelkyni, utěší mě to.
Axele, nedáš si kukuřici? Nebo tapioku?
Jo, tapioku. Jo.
Až zjistí, že tu podávají jen haggis, bude zklamaná.
No tedy. Naše celebrity.
Ann.
Nečekala jsem, že tě dnes potkám.
Já žádný pohřeb nevynechám. Tam se toho děje nejvíc.
Komentář, Dougu?
- O čem? - V Miami Heraldu psali,
že váš přítel ze školy těžce pohořel.
Věděl jste o Donahueových ne úplně košer obchodních praktikách?
On o tom nevěděl. Sotva se zapojil.
Podle mých zdrojů jste chtěl být partnerem.
Jakých?
Pánové, vezměte si kilty. Dámy, vy šerpy.
Za 30 minut se bude číst závěť.
Má rád odpočty.
No, omluvte mě, dámy, zajdu se převléknout.
- Ann, jsme kamarádky, že ano? - Myslíš?
Nechci, abys psala o účasti mého muže na té záležitosti s Perrym.
Takže v tom jel taky?
Douglas je báječný muž.
Ale ve všem podstatném je jako dítě.
A je opravdu... Je velmi důvěřivý.
Chápeš, co říkám?
Tady v Palm Beach táhneme všichni za jeden provaz.
Dokud nezvítězí slaboch. Pak hraje každý za sebe.
„Nezvítězí slaboch?“
Můj výraz uznání, Normo.
Díky, Theodore.
- Upřímnou soustrast, Evelyn. - Děkuju.
Vidím, jak se křeníš. Ty něco plánuješ?
Možná.
To je dobře. Ženy jako my musí být vždy o krok napřed.
No ne?
Muži jsou nevypočitatelní.
Normo, omlouvám se, že jdu pozdě. Vysvětlím to.
Upřímnou soustrast. Jednou jsem vašeho muže potkal, skvělý muž.
Jde o úhel pohledu.
No tedy. Kohopak to tu máme?
Rád bych představil Jeho Výsost,
prince lucemburského a princeznu Stephanii.
- Je mi ctí. - Potěšení na mé straně.
Úsměv.
Fotku ne!
Tihle muži zbohatli na tom, že posílali do války muže, jako je ten tvůj, Sylvie.
Teď ho pomocí jejich bohatství zachráníme.
Budeme jen tak brát věci z domu? Není to krádež?
Ne, je to osvobození.
Dostaneme ho do Kanady. Táta by byl hrdý.
V oranžerii... V tom pokoji je modrá váza.
- Z dynastie Ming. V hodnotě 25 000. - Ty jo.
- Jo. - Co je oranžerie?
- Místnost s pomeranči. - Jsme na Floridě. Jsou v každém pokoji.
Když zajdeš do tátovy studovny, je tam skříň s jeho sbírkou hodinek.
Ty od Patek Philippe se zastavily v den smrti mé matky.
- Takže ty rozbité jsou nejcennější? - Ano.
A ty, Virginie, jdi...
Nebudu tvého otce okrádat na jeho pohřbu.
- Jen jdi... - Neplácnou mě přes ruku.
Dají mi želízka.
- Na to jsem nepomyslela. - Jistě že ne.
Jestli chceš pomoct, ušetři nás toho hledání.
- Napiš šek. - Byla by to stopa.
Tohle zastavíte za hotové.
Musíme jednat.
Já se musím napít.
Jeho rodina po generace dělá v ropě.
Chytrý tah.
- Díky. - Záložní plán se hodí.
Raquel, ahoj.
Můžeme si promluvit? Dinah, jsem ráda, žes někoho potkala.
- Ahoj Axele. - Ahoj.
Vůbec jsi ten haggis nejedl.
To vážně?
Tvůj muž je protřelý kriminálník.
Co bys udělala, dejme tomu, kdyby měl Malíček zase potíže?
No, to záleží jaké.
Dejme tomu, zase, takové potíže,
co by mohly někoho poslat na 20 let za mříže.
Chceš se vyhnout vězení?
Máš dvě možnosti. Vykoupíš se nebo vyměníš.
Jak se vykoupím?
Podplatíš policii, zaplatíš právníky, podplatíš soudce.
Klidně půl milionu.
A ta výměna?
Když policie chytí malou rybku, předhodíš jí velrybu.
A kdybych neměla ani peníze, ani rybu?
Tak jsi v hajzlu. Když o tom mluvíme, tady je tvůj šek na ples.
Normin šek na ples.
Jak chceš, Maxine.
Nemáš šerpu navíc? Raquel?
Pěkná sukně. Ve vězení budeš populární.
Cože?
Někdo to za Donahuea schytá.
Já to nebudu.
Podle tebe to budu já?
Jo. Stojíme tu jen my dva.
Hele, líbíš se mi, Dougu. I tvoje žena.
Jsi nová krev. Ti staříci chcípají jako mouchy.
Palm Beach potřebuje nové vladaře.
Ale když budu hnít ve vězení?
Sehraj to dobře a postarám se o tebe.
A pak se nová krev postará o Palm Beach.
Máš na to koule, ne?
Jo.
- Jo, to je ona. - Volné šaty jsou pohodlné.
Skvěle. Teda.
Renoira jsi brát neměla.
- Improvizovala jsem. - Ne, toho ukrást nemůžeme.
Ale ne. Půjdeme do vězení.
- Půjdeme do vězení. - Ne.
- Nepůjdeme. V pořádku. - Půjde tam muž Maxine. Já ji slyšela...
- Co? - Lindo?
Lindo.
Lindo, díkybohu.
Že máš šerpu navíc? Tartan? Cokoli kostkovaného. Pomoz mi.
Svůj tartan jsem spálila před sedmi lety spolu s podprsenkou.
Co tamta věcička?
To jsem měla ve třech letech na mámině pohřbu.
Promiň. Půjčíš mi to? Je to malinké, ale jsem zoufalá.
Když budu muset, beru i toho medvídka.
Nezapadat je hrůza.
Víte, o čem mluvím.
Dáte nám chvilku?
Dobře.
Divné kamarádky.
Tohle je zábava.
Máte mlčenlivou společnici.
I vy.
Přinesu dámám koktejly,
ať je veseleji.
Vrátím se.
Postarala byste se o ni?
Jen na minutku. Díky.
Maxine, musíš žít v realitě.
Sylvia řekla, že Douglase možná zavřou.
Nepůjde do vězení.
Nic neudělal. Napálili ho.
Vidíš ho moc černě.
Fern říkala, že jste tu.
Ahoj.
- Upřímnou soustrast. - Díky, žes přišel.
Sotva jsem ho znal, ale hodně mě ovlivnil.
Víš, moc ses mu líbil.
Co se s tebou děje?
Vypadáš nějak divně. A nemluvím o tom saku a sukni.
Jo, někoho mám. Je to tak.
Jo.
- Jo, je to tak. - Sem. Vyprávěj.
Jeho číslo bylo v sedmé uličce.
Paráda.
A kdo to je?
Je to tajnůstkář.
- Jo. - Tajnůstkář?
- Jo. - Ale někoho máš.
Kéž bys to tak mohl vykřičet do světa.
To nejde.
Víš, že ne.
Roberte, s tebou ale není nic v nepořádku.
No, je trošku ukecaný.
- Maxine. - Jen jsem upřímná.
Jde o to, že svět na tebe ještě není připravený.
Drž se své pravdy a jednou třeba bude.
Třeba nechce být hnutí.
Chci být jen člověk.
To chápu.
Jo, já taky.
Opravdu upřímnou soustrast.
Díky.
A teď už půjdu za svým doprovodem. Ahoj.
- Co... On je tady? - Počkat.
Bože, představíš nás?
Netrap nás.
Lindo, mazej sem. Všichni čekají!
Nesnáším ji. I tohle přiblblý předvádění se.
Hele, není to přiblblé.
Jen tam jdi a ucti život svého otce.
Dlužíš to sobě i jemu.
- Nejdřív mi ale něco prozraď. - Co?
Jak moc je pro tebe důležitý?
Zatímco se bude číst závěť, vychutnejte si uklidňující hudbu
dávných dudáků z Palm Beach.
Zdravím.
Pán všech bytů.
Pan zmrd.
Chci zpátky svých 250 000.
Už jsou na mém švýcarském účtu.
Nemůžu přece za to, že to s těmi byty šlo... Jak se to říká? Do prdele?
Myslíte, že to nenapravím?
Že na to nemám koule?
Jistě že máte. Jsou vám vidět pod sukní.
Co to s vámi je?
To je můj vladař.
Jo.
Fotku ne.
Proč pro něj děláš?
Nedělám pro něj. Pracuju pro jeho tetu.
Ale pro ni vlastně taky ne, protože mi neplatí.
Odjeď se mnou.
Můj kamarád má vilu na Azurovém pobřeží.
Pojeďme tam spolu.
Nemáš žádný domov.
Ani práci.
Co tě tu drží?
- Fotku ne, kruci. - Vyděsila...
Fibróza, Maxine.
Přijde ti fibróza k smíchu, Maxine?
Protože ty tvoje výmluvy jsou.
K smíchu? Ne. Mary, samozřejmě že ne.
Na těch 75 000 jsem ti vypsala pokladní šek.
Dnes jsem ho přinesla. Vidíš, tady je,
ale ráda bych si ho ještě chvíli nechala.
Můj muž na fibrózu jater zemřel, Maxine.
To jsem nevěděla.
Můj muž David Davidsoul
na ten strašný neduh zemřel.
Promiň, jmenuje se David Davidsoul?
Jmenoval.
Jistě.
Tušíš vůbec, kolika lidem v tomto věhlasném národě
tuto smrtelnou nemoc každoročně diagnostikují?
Dvěma milionům?
Sedmnácti.
A díky mé nadaci u 16 z nich polevila.
Gratuluju.
Ale číslo 17, malá Shelbi.
Je to vzhůru nohama.
To je ona. Malá Shelbi.
Píše se to s „I“.
Žije v Montaně a nedostává se jí lékařské péče.
Ani od veterináře. Ani od toho z farmy.
Podívej se malé Shelbi pořádně do očí
a řekni jí, že na Vánoce nedostane léčbu.
Žádné rolničky.
Strašné.
A až malá Shelbi zemře, protože nemá těch 75 000...
Ve vší úctě, jsi velmi bohatá žena.
Nemůžeš malé Shelbi vypsat ten šek sama?
O to tu nejde, Maxine!
Chci tamten šek.
Ten s tvým jménem. Slíbilas mi ho.
Jsme na pohřbu, tak mám pocit
že bychom na to z úcty mohly navázat jindy.
Tím si buď jistá.
Normo!
Co tu děláš tak sama?
Záchod.
Víš, právě vyhlásí novou vůdkyni klanu Rollinsových.
Nepočká to?
Tak dobře.
Ten pocit já znám. No teda. Koukni na ty odpovědi.
Jsi pořád ve hře.
Dobře, tak půjdeme najít záchod.
Záchody.
Tak jo.
Musí jich tu být stovka.
Nevím, kam jít. Tady to asi znám.
Zkusíme to tady. Už jsi tu někdy byla?
Vrátíme se sem. Normo.
Zastav. Normo, prosím tě...
Asi bys ji měl odvézt domů.
Promluvit s ní.
Není tak liberální jako já.
Dobře.
Promiň, Normo.
Jestli mému kamarádovi ublížíte, zabiju vás.
Ujišťuji vás, že s ním mám čestné úmysly.
Čestné? Jako když jste mi ukradl těch 250 000?
Nedělejte hloupého.
Napsala jsem vám takovýto pokladní šek se svým jménem,
černé na bílém, všem na očích...
Ale ne.
Panebože.
Douglasi, cos to udělal?
Konečně jsem se pochlapil, Maxine.
Vladař musí zabíjet.
Ty jsi opilý?
Možná. Není tu žádné jídlo
a víš, že po haggisu se nadýmám jako klíště.
Ne, to jsem nevěděla. Přidám to na seznam!
Na jaký seznam?
Douglasi, na těch šecích bylo moje jméno!
„Aldous Huxley napsal:
‚Tajemství štěstí a ctnosti je mít rád to, co musíme udělat.‘
Abychom byli šťastní, musíme přijmout svůj nevyhnutelný společenský úděl. Jsme...“
Panebože! Tohle se stane, když člověk moc čte.
Penelope, dáváš pozor?
Maxine a Douglas se hádají.
Podepsala jsem je já. Je na nich mé jméno. Já jsem je podplatila, ne ty!
Ne. Maxine, nech mě...
Ano.
„Někteří z nás se rodí jako alfy, jiní jako bety, delty a tak dále.
Každý má svůj jedinečný dar i břímě.“
Prosím o ten velký závěr.
„Narození je osud.
Tímto odkazuji veškerý svůj majetek
své dceři Penelope. Podepsáno 22. listopadu 1969.“
- Cože? - No, udělal to.
Počkat. Změnil poslední vůli den před svou smrtí?
Říkala jsem, že jsem ho znala líp než ty.
A sakra.
Půjdu do basy?
Ne, zlato. To bych nepřipustil, Maxine. Přísahám.
- Věř mi. - Jak, Douglasi?
- Jak? Cože? - Maxine.
Nevíš, kde je vana?
To se teď a tady vůbec nehodí.
Praskla mi voda. Už se narodí.
Douglasi, vstaň. Zavolej sanitku!
Ne, do nemocnice ne. Chtěla jsem rodit doma do vody.
Tak tě odvezeme domů.
Ne, není čas. Už se narodí.
- Do vody? - Dobře.
Douglasi, udělej ně... Odnes ji.
- Ustupte! - Bude rodit!
- Potřebuju nůžky a ručníky! - Nůžky a ručníky. Pardon.
Pardon.
Nejsou tu někde nůžky?
Moje kamarádka bude rodit ve vaně.
Vybrala si porod do vody?
Nesnáším to tu.
Předsedala jsem gala porodnického oddělení Všeobecné nemocnice v Palm Beach.
Přišel můj čas.
Zaveďte mě za ní.
Příliv a odliv.
- S vodou. - Jo.
No, dámy, nechám to na vás.
Ne! Potřebuju ho. Když mě to bolí, mám mačkat manželovu ruku.
- Douglasi! Sedni si. - Proč?
Musíš ji držet za ruku.
Ano, dámy, jen dál broukejte.
Broukejte.
Dobře, dýchej.
Ježíši! To je stisk. Rozdrtíte mi ruku.
Dýchej a tlač.
Zlomíte mi kosti!
Tahej ho za vlasy. To nevadí!
Tlač a tahej!
- Pomoc! - Dýchejte, Sylvie.
Tlač a tahej!
Dýchejte, Sylvie.
Pomoc!
Panebože.
Už leze!
Přestřihni šňůru, Maxine.
Já?
Zlato.
Já nemůžu.
To nemůžu.
Já to udělám.
Je to kluk.
Bude se jmenovat Shelbi.
Mysleli jsme, že Jack.
Jack Shelbi.
Promiň, že jsi to viděla, Normo.
Nemůžeš už teď dělat, že o tom nevíš.
Je to dobrý muž.
Je chytrý, bohatý, královské krve.
Bylo by moc chtít tvoje požehnání?
Čas na inzulin.
Normo, co to je?
Vím, o co ses snažila.
Chtěla ses ochránit.
Musí být strašné, když se ti nastěhovali domů a ovládají tě.
Poslyš, já Maxine od začátku nevěřil, ale teď už jí věřím.
Tobě ani mně by neublížila.
Všechny ty zbraně zatím odnesu
a dám je někam pryč,
aby se tu nestala nějaká tragická nehoda.
Kdybych tě neznal,
myslel bych, že jsi chtěla být s Maxine na pohřbu sama,
abys ji chladnokrevně zabila, zatímco hrály dudy.
Ahoj.
Je to divné.
V jiném životě to mohl být můj dům.
Mohls mít miminko.
Nebylo mi to souzeno.
Přiznávám, bylo to dramatické.
Vzali jsme se, čekali dítě, ale...
Max, zlato, co je?
Tak to ale nebylo.
Přišla jsem o to dítě už před svatbou, ale těsně před ní.
A nechtěla jsem ti to říct. Tak ses těšil a já tě nechtěla zklamat.
Já myslela... My jsme si mysleli, že snadno otěhotním znovu.
Mrzí mě to. Bylo to špatné. Měla jsem ti to říct.
Po vší té době jsem ti to měla říct. Prosím, že mi odpustíš?
Že je to v pořádku?
Douglasi, řekni něco.
Zajdu pro auto.
Jsi přivázaný? A připravený?
Kriste.
Můžeme, drahý?
Douglasi, musíme si promluvit.
Teď se to nehodí, Evelyn.
Je hrozné, že žena, která zavraždila vlastního otce,
dostane všechny jeho peníze.
Oba víme, že Linda Skeeta nezavraždila.
Sice to trvalo 20 let, ale zabila ho ta kulka, kterou vystřelila.
Jen my dva jsme viděli, co se toho dne stalo.
A kdybychom spolupracovali, no,
většina má vždycky pravdu.
Zamysli se nad tím.
Ano?
Hledám paní Maxine Dellacorteovou.
Přišla jsem se rozloučit.
Jdi se podívat na to miminko. Je nádherné.
Je tu miminko?
Sylvia ho porodila ve vaně.
Douglasova hlava naštípla smalt. Snad se Evelyn nebude zlobit.
Nepatří Evelyn.
Je to moje vana.
Tohle všechno je moje.
Maxine...
tohle je nejhorší den mého života.
To mě mrzí.
Ne vždy dostaneme, co chceme.
Evelyn, nevidělas Douglase?
Odvedl ho muž v klobouku.
Neříkal náhodou něco?
Slyšela jsem jen: „Můžu za to já. Odveďte mě, ne ji.“
„Ji?“
Ano.
Asi tím myslel tebe.
Douglasi.
Nevidělas vysokou mrchu z New Jersey?
Ukradla mi foťák.
Ne.
Roberte?
Roberte, kde jsi? Potřebuju tě.
Roberte?
Maxine. Díkybohu, dělala jsem si starosti.
Mitzi, co tu děláš?
Robert chtěl, abych pohlídala Normu.
- Vyrazil si s kamarádem. - Kam?
Kdyby se něco dělo, mám volat do hotelu The Breakers.
Děje se něco?
Mitzi.
Můj manžel je pryč.
Odvedli ho.
Kvůli tomu s Perrym Donahuem.
Ale pan Dellacorte nic neprovedl, že ne?
Ne, samozřejmě že ne.
Věci můžou mít rychlý obrat.
Určitě... Slib mi, že budeš myslet na svou budoucnost.
Škola Barbizon mi v tom pomůže.
Třeba moje kamarádka Stephanie díky Barbizonu chodí s princem.
Princezna Stephanie chodila na Barbizon?
Byla v mojí třídě.
Na startu rakety jsem ji viděla s princem.
No, raději si nevšímej toho, co dělají ostatní.
Zůstaneš u Normy?
Jistě.
Jsem moc unavená.
Díky, kámoško.
Co takhle kávu?
Byl jsem...
V The Breakers se svým novým kamarádem. Řekla mi to Mitzi.
Asi na chvíli odjedu, Maxine.
Kam pojedeš?
Na jih Francie.
Na jak dlouho?
Na pár měsíců. Vím, že Norma bude v pořádku, když má tebe.
Ale já nemám nikoho.
Douglase odvedli k výslechu. Nevypadá to dobře.
Zapomeň na to. Nikam nepojedu.
Nenechám vás dvě samotné kvůli muži, kterého sotva znám.
Taky jsem Douglase sotva znala, než jsme spolu utekli.
Některé city mohou být klamavé.
Ale bylo to mé nejlepší rozhodnutí.
Odjeď s princem.
Má 250 000 z Norminých peněz, tak je pořádně roztoč.
Díky.
Vážně. Pořádně je roztoč.
Šampaňské a kaviár každý den. Slib mi to.
Kdy odjíždíš?
Odpoledne pro mě přijede.
Tak to abys šel balit.
Jsi nejlepší.
Promiň, Normo.
Skoro to vyšlo.
Robert musel za svým mužem.
A já za tím svým.
Prosím, proplaťte mi je.
Na proplacení šeků v takové hodnotě a takovém množství potřebujete podpis.
Třeba pana manžela.
Na tom zpropadeném účtu je moje jméno.
Proplaťte ty zpropadené šeky, jinak udělám scénu.
Zeptám se manažera.
INTERPOL PÁTRÁ
REGINALD BAGGINS KRÁDEŽ IDENTITY, PADĚLÁNÍ, BANKOVNÍ PODVOD
Fotku ne.
V uších mi zněla Raquelina slova.
V Palm Beach se vyhneš vězení jen tak, že se vykoupíš.
Nebo vyměníš.
Neodsuzujte mě.
Všechno jsem to dělala v zájmu svých milovaných.
Krádež identity, padělání, bankovní podvod, tucet různých přezdívek.
Zatkli jste střevle. Já vám dám velrybu.
Kde ta velryba je?
Nejdřív chci ujištění, že stáhnete obvinění proti mému muži.
A jakmile bude majetek získán zpět, bude navrácen Dellacorteovým.
Jo. Souhlasíme.
Princ...
je v The Breakers.
Jedete někam?
Možná.
To bylo rychlé.
Gratuluju. Děláš zázraky.
Jo, tak nějak.
Můj princ asi nedorazí.
To mě mrzí. To mě moc mrzí.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa