ЗА КНИГОЮ «МІСТЕР І МІСІС АМЕРИКАНСЬКИЙ ПИРІГ»
ДЖУЛЬЄТ МАКДЕНІЕЛ
ПАЛМ-РОЯЛЬ
КАПЛИЦЯ ВІДЧИНЕНА
- Сир. - Я, Максін Гортон, беру тебе...
Даґласа Дербі Деллакорта-Сіммонса, за законного чоловіка.
Щоб бути з тобою відсьогодні й навіки.
Поки смерть не розлучить нас.
Ваша черга.
«Дорога Максін.
Учора я спостерігав за тобою вві сні
і думав про те, що в минулому...
я не подобався собі як людина».
«Та з тобою і з Джеком я відчуваю, що отримав шанс почати з нуля».
Я...
назвав дитину Джеком на честь мого батька.
Ти за?
Чудово.
- У нас буде дитина. - Мої вітання.
Дякую. Усе робимо не в традиційному порядку.
Це Веґас. Не перше весілля під дулом.
Я без пістолета.
От чорт!
Безглуздя. Чому ми чекаємо офіціантика?
Роберт супроводжує Норму. Він зараз прийде.
Нам не по кишені супутники. Не по кишені ця машина.
Нам ніщо не по кишені. Дурні заморожені активи!
Клятий Перрі і його дурні об'єкти. Зараза.
Даґласе, я ж казала, що в нас усе буде гаразд.
Я послала Нормині запрошення.
А я казав тобі, що вечірка – це не бізнес-план.
Я спустошив усі рахунки Деллакортів, Макс.
Я казала тобі
до того, як ти казав мені: це не просто вечірка.
Це спосіб заробітку.
Довірся мені.
Дайно. Що... Тримаєшся?
Не тримаюсь. Федерали взяли Перрі.
До нас прийшов чоловік у капелюсі
і забрав його з вулиці посеред білого дня.
Боже, співчуваю.
Ти свого досягла.
Ти мене витиснула.
Ніхто не шануватиме волонтерку, чий чоловік загримів у «Сінґ-Сінґ».
Ніхто нікого не витискає. Дайно, я серйозно.
Ви своє отримаєте. Я сказала Перрі все їм викласти.
Гей, Дайно. Нащо ти це сказала?
Даґлас узагалі нічого про це не знав. Нічогісінько.
Я був у справі десь зо п'ять хвилин...
ФБР розкажеш.
Я не спізнюся на похорон.
Там повно гідних холостяків.
Мушу думати про майбутнє.
Ясно.
То було сумно.
- Максін. - Так?
Я не нічого не знав.
Що це має означати? Як це «не нічого»?
Я декого підмазував.
О ні. Нам гаплик.
Нам гаплик.
Ми, мабуть, єдина родина в Америці з цвинтарем на задньому дворі.
Аж ніяк.
- Тут зайнято? - Так... Ні, прошу, сідай.
Дайна Донаг'ю,
- раніше Гелмскотт і Крескотт. - Аксель. Розенгіпс.
Розенгіпси з Цинциннаті?
- Здається. - Прекрасно.
РОЛЛІНС
-«Підмазував»? Чим? Вазеліном? Слиною? - Така ціна ведення бізнесу.
Щоб запустити проєкт, треба трохи роздати.
Роздати наші гроші.
Фактично це Нормині гроші.
Роздати? Кому?
Я виписав чеки шістьом членам мерії, експедитору,
декому з планувального комітету і чотирьом колегам Пінкі.
Хоч і не знаю, що вони роблять.
Далі федерали прийдуть по нього.
Надіюся, у нього є яйця, і він нічого не вибовкає.
Відсьогодні все належить тобі.
Може, тато терзатиме тебе як привид.
Я знаю твого батька краще, ніж ти.
О, заради бога.
Привіт. Дівчата. Боже, ви прийшли.
Ми б не покинули сестру в складну мить.
Дякую. Дякую.
Я рада, що й ти прийшла.
Це похорон. Мої співчуття.
Допоможете мені голосити.
Має сенс.
Голосити? Тобто?
У давні часи
кельтські жінки збиралися й голосили над померлим.
Давали волю сльозам.
Повірте,
ніщо не дратує цих привілейованих так,
як жінка, що публічно виражає емоції.
Тому ми їм покажемо.
Золотце, зачекаємо, поки Евелін завершить промову.
Ні. Вона...
Її чоловік завтра вирушає.
У В'єтнам? Чорт.
Сильвіє, ми не допустимо.
- Чуєш? - Добре.
Життя непередбачуване.
Ніколи не знаєш, коли тебе покине кохана людина.
Навіть після довгої хвороби може статися несподіване.
Фіброз.
Таке було відчуття,
коли та злощасна куля поцілила в Скіта двадцять років тому.
Двадцять років він тримався, але нам було непросто.
Його біль, лють
і що раз химерніші преференції в читанні.
Як знають ветерани, шрапнель не спинити.
Двадцять років
куля вбивці йшла до мети.
Утім, я проконсультувалася з адвокатами,
і вони запевнили, що у вбивства нема позовної давності.
Мене втішає думка,
що та людина, яка натисла на гачок,
аж трясеться у своїх дешевих картонних туфлях,
очікуючи життя за ґратами.
Мачуха щойно звинуватила тебе у вбивстві?
Вона просто ятрить мої рани. Доказів у неї немає.
А тепер за традицією Роллінсів
ми одягнемо церемоніальний тартан,
скуштуємо гаґґіс під звуки волинки,
і побачимо сходження нового лідера клану Роллінсів.
Слава!
Про що вона?
Химерний спосіб сказати, що ми вдягнемо кілти й зачитаємо Скітів заповіт.
Кілти? У якому сенсі кілти?
Церемоніальний тартан Роллінсів. Я свій узяв.
Що? Даґлас – це моє соціальне коло.
А я стою тут, як підбор на дерені. Лапи.
- Я забув спакувати сорочку. - У шухляді.
Ніколи не позичав сорочки коханця?
- Ні. - Це особлива насолода.
Прошу, не соромся.
Я не знав про твоє шотландське коріння. Не перестаєш дивувати.
Ну, це дивна сімейна традиція.
- Я про кілт. - Це не твоя сім'я?
Не моя. Проте цього очікують на похороні.
Моя сорочка тобі до лиця.
Дякую.
Хочеш, я піду з тобою?
На похорон?
Ні.
Я б дуже хотів піти з тобою.
Проте люди не зрозуміють.
Тобі там не місце.
Роберте, принц ходить, куди забажає.
А я хочу піти з тобою.
Я вже маю пару.
Влаштуємо – як кажуть американці – подвійне побачення.
Я приведу принцесу, а ти будеш у моїй сорочці.
Я буду на тобі, а ніхто не знатиме.
Хіба не чудесно?
Так.
А з ким ти йдеш? Доведеться викликати її на дуель.
Ти все приховуєш.
Мене підставили, Максін. Клянуся.
Пінкі, Перрі й клятий принц мене ошукали.
Даруйте, я надіявся вас побачити.
Моя відповідь.
І дякую вам за розсудливість.
Залюбки буду ведучим на вашому святі.
- Я візьму. - Гаразд.
- Скільки? - П'ять тисяч.
Оце так поціновувач.
Цікаво, на яких волинках він іще грає?
Принаймні один бізнес-план дієвий.
- Не будь зла, Максін. - Ти не будь злий.
Забув розказати мені про пояс.
Мої співчуття, Евелін. Це була цікава надгробна промова.
Дякую, Даґласе.
Я щиро співчуваю.
Я отримала твоє запрошення.
Он як? Чудово.
Невже? Ти забула згадати мене як співорганізаторку.
Норма вже підготувала запрошення. Я лише їх розіслала.
Що це в тебе?
Підтвердження гостя на Нормин Пляжний бал.
- То чому воно не в Норми? - Так.
Якраз збиралася вкинути його в її кошичок.
- Ми вже підемо. - Залишите Норму зі мною?
Мені буде значно легше
вітати присутніх на похороні поряд з близькою подругою.
Акселю, хочеш кукурудзяного пюре? Тапіоки?
Так, тапіоки. Так.
Вона засмутиться, коли усвідомить, що подають лише гаґґіз.
Ну й ну. Наша зіркова пара.
Енн.
Не очікувала тебе побачити.
Я не пропускаю похоронів. На них завжди щось відбувається.
Даси коментар, Даґ?
- Про що? - У «Віснику Маямі» пишуть,
що твій давній шкільний дружок повністю прогорів.
Ти був у курсі не надто кошерних бізнес-практик Донаг'ю?
Даґлас не знав. Він недавно приєднався.
Джерела стверджують, що ти вимагав статусу партнера.
Які джерела?
Чоловіки, беріть кілти. Жінки – стрічки.
Пів години до читання заповіту.
Він любить відліки.
Даруйте, дами, я піду переодягнуся.
- Енн, ми ж друзі. - Он як?
Не пиши нічого про участь мого чоловіка
в бізнесі Перрі Донаг'ю.
То він був залучений?
Даґлас – прекрасний чоловік.
У дуже багатьох сенсах як дитина.
Він справді... надзвичайно довірливий.
Розумієш, про що я?
Максін, у Палм-Біч ми всі члени клубу, поки гусениця не стає метеликом.
Далі кожен сам за себе.
«Гусениця»?
Моя повага, Нормо.
Дякую, Теодоре.
- Мої співчуття, Евелін. - Дякую.
Я бачу твою гримасу. Ти щось плануєш?
Можливо.
Молодчина. Такі жінки, як ми, мусять бути на крок попереду.
Правда ж?
Чоловіки такі непередбачувані.
Нормо, вибач за спізнення. Я можу пояснити.
Мої співчуття. Я спілкувався з вашим чоловіком, і він чудова людина.
Залежить, кого спитати.
Ого. Хто це в нас?
Дозвольте представити Його високість
принца Люксембурзького й принцесу Стефані.
- Яка честь. - Для мене честь.
Усміхніться.
Без фото!
Ці чоловіки відправляють на війну інших, як-от твого, Сильвіє.
А ми використаємо їхнє багатство, щоб його врятувати.
Заберемо щось із дому? Хіба це не крадіжка?
Ні, це звільнення.
Ми відправимо його в Канаду. Татко б нами пишався.
В оранжереї... є кімната. А в ній блакитна ваза.
- Династій Мін. Варта 25 000 доларів. - Охрініти.
- Так. - Що таке оранжерея?
- Кімната з апельсинами. - Це Флорида. Тут усюди апельсини.
Коли зайдеш у татів кабінет,
у шафі знайдеш його колекцію годинників.
«Патек Філіпп» перестав працювати в день, коли померла мама.
То мені потрібен поламаний.
- Він найцінніший? - Так.
Вірджинія, ти йди...
Я не грабуватиму твого татка на його похороні.
- Потрібно лише... - Мені не дадуть по руці.
Мене посадять.
Я про це не думала.
Авжеж не думала.
Якщо справді хочеш помогти, не треба цих квестів.
- Випиши чек. - Чеки вистежуються.
За речі можна отримати готівку.
Треба діяти.
Мені треба випити.
Його сім'я поколіннями займається нафтою.
Мудрий хід.
- Дякую. - Завжди май запасний план.
Ракель, привіт.
Можна тебе на хвильку?
Дайно, радію, що ти когось знайшла.
- Акселю. - Так.
Ти не з'їв гаґґіз.
Боже, серйозно?
Твій чоловік – бувалий злочинець.
Як би ти вчинила, якби...
Пінкі знову потрапив у халепу?
Залежить у яку саме халепу.
Припустимо, що це така халепа,
за яку можна загриміти в тюрму від 20 років до довічного.
Хочеш уникнути тюрми?
У тебе два варіанти. Платити або здійснити обмін.
Платити значить...
Хабарі поліції, оплата адвокатів, хабарі суддям.
Обійдеться в пів мільйона.
Що ти казала про обмін?
Якщо в поліції маленька рибка, запропонуй їм кита.
Що як у мене ні грошей, ні риби?
Тоді тобі срака. До речі, ось твій чек на бал.
Нормин чек.
Як скажеш, Максін.
Не маєш зайвої стрічки? Ракель!
Гарна спідниця. З тебе буде чудова тюремна дружина.
Що?
За лайно Донаг'ю хтось сяде.
І це буду не я.
Кажеш, що це буду я?
Ага. Крім нас тут нікого немає.
Слухай, Даґ, ти мені подобаєшся. Як і твоя дружина.
Ти тут новенький. Старигани мруть, як мухи.
Палм-Біч потрібні нові королі.
Яка різниця, якщо я гнию в тюрмі?
Зіграй правильно, і я про тебе подбаю.
А тоді, може, новенькі дбатимуть про Палм-Біч.
Яйця в тебе є?
Ага.
- Так, усе. - Люблю вільний одяг.
Чудово. Ого.
Я не казала брати Ренуара.
- Я імпровізувала. - Ні, його красти не можна.
Це погано. Нас посадять.
- У тюрму. - Ні.
- Нас не посадять. - А чоловіка Максін посадять.
Я почула її розмову.
- Що? - Ліндо!
О, Лінда.
Ліндо, дякувати богу.
Скажи, що в тебе є шотландська стрічка.
Будь-що картате підійде. Виручи.
Я спалила свій тартан сім років тому разом з ліфчиком.
Як же оте?
Я була в ньому на маминому похороні в три роки.
Співчуваю.
Позичиш? Він крихітний, але у відчаї.
Якщо доведеться, візьму ведмедика.
Не люблю виділятись.
Дівчата знають про що я.
Дасте нам хвилинку?
Так.
Дивні друзі.
Дуже цікаво.
Ваша супутниця небалакуча.
Як і ваша.
Принесу дамам коктейлі,
щоб підбадьорити.
Зараз буду.
Подбаєте про неї?
Я на хвилинку. Дякую.
Максін, тобі пора в реальний світ.
Сильвія сказала, що Даґласа посадять.
Даґласа не посадять.
Він нічого не зробив. Його ошукали.
Ти завжди на нього надумуєш.
Ферн сказала, що ти тут.
Привіт.
- Мої співчуття. - Дякую, що прийшов.
Я не знав його близько, але він дуже мене вразив.
Ти теж йому сподобався.
Що з тобою?
Ти якийсь дивний. І я не про піджак і спідницю.
Я декого зустрів. От і все.
Так.
- От і все. - Розкажи нам.
Я знайшов його номер у сьомому ряді.
Я в захваті.
Хто він?
Він дуже скритний.
- Так. - Скритний?
- Ага. - Ти когось знайшов.
Я хочу, щоб ти міг кричати про це з даху.
Не можу.
Знаю.
Але, Роберте, з тобою все гаразд.
Він трохи балакучий.
- Максін. - Я просто щира.
Світ ще до тебе не готовий.
Ти живеш по правді, може, і світ колись зуміє.
Може, він не хоче активізму.
Я просто хочу бути людиною.
Розумію.
І я розумію.
Співчуваю твоїй утраті.
Дякую.
А тепер я вернуся до свого супутника. Бувайте.
- Що... Він тут? - Хвилинку.
О боже, познайом.
Дражниться.
Ліндо, ану швидко сюди. Всі чекають!
Ненавиджу її. І ці тупі урочистості.
Урочистості не тупі.
Іди й вшануй батькове життя.
Заради себе і заради нього.
- Та спершу я мушу знати. - Так?
Наскільки ти дорожиш ведмедем?
Поки зачитують заповіт, насолоджуйтеся м'яким звучанням
волинкарів минувшини Палм-Біч.
Гей.
Містер Нерухомість.
Містер Членосос.
Верни мій чек на двісті п'ятдесят тисяч.
Гроші вже на моєму швейцарському рахунку.
Я не винен, що ваш проєкт... Як ви кажете? Прогорів.
Думаєш, я нічого не вдію?
Думаєш, у мене нема яєць?
Авжеж є. Бачу їх з-під спідниці.
Що з тобою не так?
Оце вже мій король.
Ага.
Жодних фото.
Як ти на нього працюєш?
Я не працюю на нього. Я працюю на його тітку.
Та й на неї я не працюю, бо мені не платять.
Втечи зі мною.
У мого друга є вілла на Лазуровому березі.
Втечемо разом.
У тебе нема дому.
Нема роботи.
Що тебе тут тримає?
- Ніяких, курва, фото. - Ви мене...
Фіброз, Максін.
Максін, фіброз для тебе смішний?
Бо твої відмовки саме такі.
Смішні? Ні. Мері, авжеж ні.
Власне, я виписала тобі чек на сімдесят п'ять тисяч доларів,
який принесла сьогодні. Сімдесят п'ять тисяч. Ось він,
але я хотіла притримати його на деякий час.
Мій чоловік умер від фіброзу печінки, Максін.
Я не знала.
Мій чоловік, Девід Девідсол,
утратив життя через цю жахливу недугу.
Вибач, але твого чоловіка звуть Девід Девідсол?
Звали.
Звісно.
Ти бодай уявляєш, скільком у нашій країні діагностують
цю смертельну хворобу кожного року?
Двом мільйонам?
Сімнадцятьом.
Завдяки нашому фонду у шістнадцятьох з них повна ремісія.
Мої вітання.
Проте сімнадцята – крихітна Шелбі.
Фото перевернуте.
Ось вона. Крихітка Шелбі.
Шел-бі.
Вона живе в Монтані й не має доступу до медицини.
Навіть до ветеринара. Навіть до ветеринара для худоби.
Я хочу, щоб ти глянула Шелбі у вічі
і сказала, що цього року на Різдво вона не отримає ліків.
Не почує «хо-хо-хо».
Який жах.
А коли крихітка Шелбі вмре, бо їй не вистачить 75 000 доларів...
З усією повагою, ти дуже заможна жінка.
Можливо, ти сама випишеш чек для Шелбі?
Розмова про інше, Максін!
Я хочу той чек.
Чек, на якому твоє ім'я. Ти обіцяла.
Ми на похороні, тому, може,
з міркувань поваги обговоримо все іншим разом?
Не сумнівайся.
Нормо!
Ти чому тут сама?
Туалет.
Знаєш, саме зараз оголосять нового голову клану Роллінс.
- Не зачекаєш? - Ні.
Гаразд.
Розумію. Ого. Скільки підтверджень.
Нормо, ти й далі на коні.
Так, пошукаємо вбиральню.
Вбиральні.
Так.
Що ж.
У цьому домі їх, певно, сотня.
Не знаю, куди йти. Знайомі двері.
Зайдемо сюди. Ти тут бувала?
Вернімося сюди. Нормо.
Стій. Нормо, прошу...
Мабуть, краще відвези її додому
і поговори з нею.
Вона не така відкрита, як я.
Добре.
Мені так жаль, Нормо.
Якщо скривдиш мого друга, я тебе вб'ю.
Запевняю, у мене порядні наміри.
Порядні? Не ти вкрав у мене двісті п'ятдесят тисяч доларів?
Не вмикай дурника.
Я виписала тобі чек, на якому вказано моє ім'я,
чорним по білому на позір усього світу...
О ні.
О боже.
Даґласе, що ти накоїв?
Я нарешті змужнів, Максін.
Щоб стати королем, потрібно вбити.
Ти п'яний?
Можливо. Їжі тут нема,
а від гаґґіз, як ти знаєш, мене розпирає, як кліща.
Я цього не знала. Додай у список!
Який список?
Даґласе, на чеках моє ім'я!
«Як писав Олдос Гакслі:
"Секрет щастя й моральності – любити те, що мусиш робити.
Щоб знайти щастя, ми мусимо прийняти свою незмінну соціальну роль. Ми..."»
О боже! Ось що стається, коли читаєш книжки.
Пенелопо, ти слухаєш?
Максін і Даґлас сваряться.
Я їх підписала. Там моє ім'я. Це я всіх «підмазувала», не ти!
О ні. Максін, дозволь...
Так.
«Хтось народжується альфою, хтось – бетою, дельтою й так далі.
У кожного класу – свої унікальні обдарування й тягарі».
Перейдемо вже до кульмінації.
«Народження визначає долю.
Тому цим заповітом я передаю все своє майно
дочці Пенелопі. Підписано 22 листопада 1969 року».
- Що? - Таки зробив.
Хвилинку. Тато змінив заповіт за день до смерті?
Я ж казала, що знаю твого батька краще за тебе.
От чорт.
Мене чекає «Сінґ-Сінґ»?
Ні, кохана. Я цього не допущу. Максін, клянуся.
- Довірся мені. - Як мені тобі вірити?
- Як мені вірити? - Максін.
Не знаєш, десь тут є ванна?
Не думаю, що зараз доречно приймати ванну.
Води відійшли. Я народжую.
Даґласе, вставай. Викликай швидку!
Ні, ні. Без лікарень. Ми планували домашні пологи у воді.
То додому.
Нема часу. Дитина народжується.
- Пологи у воді? - Так.
Даґласе... Візьми її.
- Пропустіть! - Вона народжує!
Потрібні ножиці й рушники!
Ножиці й рушники. Даруйте.
Вибачте.
Не підкажете, де знайти ножиці?
Моя подруга народжує у ванні.
Вона обрала пологи у воді?
Жахливий будинок.
Я була головою Фонду гінекологічного крила Поліклініки Палм-Біч.
Настав мій час.
Ведіть мене до неї.
Зосередься...
- ...на русі води. - Так.
Дами, далі ви самі.
Зачекай! Він мені потрібен.
Маю стискати руку чоловіка, коли мені боляче.
- Даґласе! Сядь. - Чому?
Мусиш тримати її за руку.
Так, дами, наспівуйте.
Наспівуйте, наспівуйте.
Дихай, дихай.
Боже! Оце хватка. Ти трощиш мені руку.
Дихай і штовхай.
Ти мені кістки переламаєш!
Тягни його за волосся. Не соромся!
Штовхай і тягни!
- Рятуйте. - Дихай, Сильвіє.
Штовхай і тягни!
Дихай, Сильвіє.
Поможіть мені!
О боже.
Виходить!
Ріж пуповину, Максін.
Я?
Сонце. Угу.
Не можу.
Я можу.
Це хлопчик.
Хлопчик.
І ми назвемо його Шелбі.
Ми думали про Джека.
Джек Шелбі.
Пробач, що мусила це побачити, Нормо.
Розумію, що так усе стало реальністю.
Він хороший чоловік.
Розумний, багатий, королівський.
Не буде занадто, якщо я попрошу тебе нас благословити?
Пора колоти інсулін.
Нормо, що це?
Я знаю, що ти хотіла зробити.
Ти пробувала себе захистити.
Мабуть, жахливо, коли у твій дім в'їжджають, а тобою попихають.
Слухай, спершу я теж не довіряв Максін, але тепер довіряю.
Вона точно не нашкодить ні тобі, ні мені.
Та поки що я приберу всю цю зброю
і сховаю її подалі,
бо не хочу, щоб тут сталася якась трагедія.
Бу-у!
Нормо, якби я тебе не знав,
то подумав би, що ти планувала усамітнитися з Максін на похороні
й холоднокровно її вбити, поки звучать волинки.
Гей.
Так дивно.
В іншому житті це міг бути мій дім.
І в тебе була б дитина.
Не судилося.
Мушу визнати, то були емоційні гірки.
Ми одружувалися, думаючи, що в нас буде дитина, а...
Максін, що таке?
Усе було не зовсім так.
Я втратила дитину до весілля, прямо перед ним.
Я не казала, бо ти так радів,
а я не хотіла тебе розчаровувати.
Я думала... Ми думали, що завагітніти знову буде легко.
Пробач. Це було неправильно. Треба було сказати.
Відтоді я мала розказати. Це неправильно.
Прошу, пробач мені.
Скажи, що все гаразд.
Даґласе, не мовчи.
Я прижену машину.
Обережно з пальцями. І з носиком.
Господи.
Їдемо, дорогий?
Даґласе, є розмова.
Не зараз, Евелін.
Просто несправедливо, що дівчина, яка вбила рідного батька,
отримає всі його гроші.
Ми обоє знаємо, що не Лінда вбивала Скіта.
На це пішло двадцять років, але його вбила її куля.
І тільки ми з тобою бачили, що сталося того дня.
Якщо ми підкріпимо свідчення одне одного,
то за нами буде правда.
Подумай.
Так?
Я шукаю місіс Даґлас Деллакорт.
Я прийшла попрощатись.
Ти б бачила малюка. Він прекрасний.
Тут є малюк?
Сильвія народила у ванні.
А Даґлас надщербив емаль.
Надіюся, Евелін не засмутиться.
Ванна не Евелін.
Це моя ванна.
Усе це моє.
Максін...
це найгірший день мого життя.
Мені дуже жаль.
Не завжди отримуєш, що хочеш.
Евелін. Евелін, ти бачила Даґласа?
Його забрав чоловік у капелюсі.
Він нічого не сказав?
Я чула таке: «Це моя вина. Заберіть мене, не її».
«Її»?
Так.
Мабуть, він про тебе.
О, Даґлас.
Бачила високу сучку з Нью-Джерсі?
Вона вкрала мою камеру.
Ні.
Роберт!
Роберте, ти де? Ти мені потрібен.
Роберт!
Максін. Слава богу, я переживала.
Міці, ти чому тут?
Подзвонив Роберт і попросив побути з Нормою.
- Він пішов до друга. - Куди.
Сказав дзвонити в готель «Брейкерс», якщо щось станеться.
Щось сталось?
Міці.
Містера Деллакорта... нема.
Його забрали.
Через Перрі Донаг'ю.
Але ж містер Деллакорт нічого не зробив?
Ні. Нічого.
Усе так швидко змінюється.
Пообіцяй, що думатимеш про майбутнє.
«Барбізон» дає багато можливостей.
Гляньте на мою подругу Стефані. Завдяки «Барбізону» вона з принцом.
Принцеса Стефані з «Барбізону»?
З мого класу.
Бачила її під час космічного запуску з принцом.
Ну, краще не дивися на інших.
Можеш лишитися з Нормою?
Авжеж.
Бо я втомилась.
Дякую, подруго.
Кави?
Я був у...
У готелі «Брейкерс» з новим другом. Міці розповіла.
Максін, я надовго вас покину.
Куди їдеш?
На південь Франції.
Наскільки?
На кілька місяців. З Нормою все буде добре, бо в неї є ти.
А в мене нікого нема.
Даґласа забрали на допит. Ситуація не дуже.
Забудь, що я сказав. Я нікуди не поїду.
Не лишу тебе з Нормою заради малознайомого чоловіка.
Коли я втекла з Даґласом, то теж його мало знала.
Інколи почуття підводять.
Проте це моє найкраще рішення.
Їдь з принцом.
У нього 250 000 Норминих доларів, тому мусиш їх розтринькати.
Дякую.
Я серйозно. Розтринькай їх.
Шампанське й ікра щодня. Пообіцяй.
Коли вирушаєш?
Він забере мене по обіді.
То швидко пакуйся.
Я тебе люблю.
Пробач, Нормо.
Ми були так близько.
Роберт дістав свого чоловіка.
А я мусила дістати свого.
Попрошу готівкою.
Щоб отримати готівку в таких розмірах банк вимагає підписи двох.
Наприклад, чоловіка?
На клятому рахунку моє прізвище.
Видайте мені готівку, бо влаштую сцену.
Я сходжу по менеджера.
РОЗШУКУЄТЬСЯ ІНТЕРПОЛОМ
РЕДЖИНАЛЬД БЕҐҐІНС
КРАДІЙ ПЕРСОНАЛЬНИХ ДАНИХ ШАХРАЙ
Жодних фото.
У голові зазвучали слова Ракель.
У Палм-Біч, щоб уникнути тюрми, треба платити.
Або влаштувати обмін.
Не судіть мене.
Я чинила в інтересах найближчих мені людей.
Крадіжка персональних даних, підробки, шахрайство,
десятки псевдонімів.
У вас на руках мілька. Я дам вам кита.
То де цей кит?
Спершу гарантії, що з мого чоловіка буде знято всі обвинувачення.
А всі вкрадені активи повернуть Деллакортам.
Добре. Продовжуйте.
Принц...
зупинився в «Брейкерс».
Кудись зібрався?
Можливо.
Це було швидко.
Поздоровляю. Ти твориш дива.
Щось таке.
Не думаю, що принц приїде.
Мені жаль. Дуже жаль.
ВІЛЛА 220
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська