EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
MÖTE
Hallå.
Vad fan vill du?
Jag ska inte skjuta dig. Det ska jag inte.
Vänta.
Det är rent.
Okej?
Så ja.
Jag visste att det var du. Jag visste det, för fan!
Du visste inte ett skit.
Jag känner igen den där gången på långt håll.
Jag känner dig.
Det tror jag inte.
Det känns i alla fall som det.
-Du… -Du, jag jävlas inte med dig.
Jag har följt efter dig.
Jag vet. Du verkar inte kunna ta en vink.
Precis.
Du har alltid varit en rolig jävel.
Det finns inte många vänliga själar här ute.
Jag heter Braithwaite.
Låter det bekant? Braithwaite.
Nej.
Apropå det… Vad heter jag?
Vänta lite, för fan.
Fan, förlåt.
Jag är bra på ansikten, men inte på namn.
Inte jag heller.
Kevin, va?
Just det, KK! Kul att se dig.
Nej, där har du fel.
Du…
Jag känner inte dig.
Och du känner inte mig.
-Vi får gå skilda vägar här. -Jo, jag känner dig.
Inte bara från här och var, jag känner dig, för fan!
Vi kommer att skratta åt saken när jag kommer på namnet. Det lovar jag.
Det tvivlar jag på.
Det spelar ingen roll om jag har rätt eller fel.
Men vi kan inte stanna här. Om vi gör det får vi problem.
Jag vet vart vi kan gå.
Och ett sätt att ta sig dit, men det blir inte lätt. Det menar jag.
Jag blev av med allt på grund av en löpare.
Och den jäveln var riktigt snabb! Ja, jävlar.
Jag tänkte att vi kan slå oss samman.
Två polare från förr i tiden och allt.
Det är bättre än att chansa med en främling.
Man kanske hamnar med en kannibal.
Har du mumsat på nån?
-Va? -Har du mumsat på nån?
Och då menar jag inte sexuellt.
Hördu… Det finns inte många gränser kvar.
Men jag vägrar vara med nån som gått över den gränsen.
Ja du… Vi har alla våra principer.
Det har du jävligt rätt i.
Amen!
Ja, jävlar.
Vart ska du?
-Hur mår du? Är du skadad eller nåt? -Det är lugnt.
Det är lugnt.
Du svarade inte på frågan.
Jag har en karta.
Jag känner till en väg.
En väg? Vem har berättat om den?
Derek. Är det rätt?
Ja, gamle gode Derek. Nej, fan. Kan det vara Darrell?
Det ser du inte ut som.
Som jag sa, så suger jag på namn.
Ja, det är hitåt.
Jag hade gärna visat, men du vet… Det här är ju bara vår första dejt.
Du…
Om du kommer att dö i sömnen och börja gorma och hålla på,
så borde du säga det här och nu.
Jag mår finfint.
Om jag inte redan är död.
Då är det väl skit samma?
Ja, jävlar…
Om du är död, så är jag det också.
Spears.
Nej, det är det inte.
Kom nu.
GULBLEK HÄST
Du, när jag befann mig uppe på kullarna, förlorade jag nästan båda öronen.
De var stelfrusna. Jag hade ingen känsel i två dar.
De blev inte helt återställda heller.
De svider fortfarande när det blåser, men jag hör åtminstone helt okej.
Jag tror i alla fall det.
Min farfar var döv på ena örat.
Så han hörde bara det han ville höra, om du förstår vad jag menar.
Jag vet vad du har för bakgrund.
Big Lita.
Hade inte ni ihop det förut?
Du pratar mycket.
Hon var mycket att ha att göra med, det var hon.
Vad är det?
Jag är ingen expert, men jag känner igen färsk spillning.
Den är här nånstans.
Titta.
-Ge mig geväret. Jag skjuter bra. -Jag fixar det.
Hördu.
Skit i kaninen. Vi behöver hästen.
Om jag missar, ligger vi jävligt illa till.
Om inte, så kan det finnas fler här.
-Hur långt är det? -Jag gissar på fem dar upp till en vecka.
En vecka?
Menar du allvar? Varför sköt du inte?
Tror du hästen stannar när ryttaren blir skjuten?
Kom igen. Du tänker inte klart.
Så här ligger det till:
Vi har varken mat, vatten, skydd eller eld,
och solen är på väg ner.
Ingen häst heller.
-Randall. Ja, just det. Randall. -Va?
-Du jobbade som dörrvakt förut. -Jag har sagt mitt namn.
-Sluta, annars blir det problem. -Vad är det du döljer?
Du måste sluta jävlas.
Det är ingen som bryr sig om vad du har gjort.
Alla har fått en nystart, kompis.
Det enda man har kvar är sitt ord.
Säger han som planlöst ledde oss hit och vägrar säga vart vi ska.
Jag är på väg hitåt. Det är allt.
Om du vill följa med, så kan jag inte stoppa dig.
Men vet du vad?
Du kan gå ditåt också.
Det är ett fritt land.
Jaså, ja.
Nej, vad gör du?
Jag lattjar bara.
Det finns nåt därunder. Skjut honom i huvudet.
Jag tänker inte slösa ammunition. Han rör sig ingenstans.
Dessutom låter det, om du förstår vad jag menar.
Du får döda honom.
Jäklar.
Finfint, va?
-Några tändstickor? -Det får vi snart se.
Om man var gammal nog att cykla, så hade man jämt tändstickor på sig.
Jag hoppas att den jäveln har cigg på sig. Jag är så sugen på att röka.
-Ibland har man turen på sin sida, hördu! -Åh, fan!
Det där är bara den första glasskulan. Här kommer strösslet.
Ja, jävlar.
Tolv kulor, en i kammaren.
Turnumret 13, för fan.
Använd den bara i nödfall.
Ta den du.
-Tack. -Jag har överlevt så här länge.
-Framförallt för att jag har varit tyst. -Det tvivlar jag på.
Du har alltid varit en rolig jävel. Kom igen nu.
En snubbe med sprit och vapen. Han måste ha nåt att tända med också.
Han hade gjort upp eld. Han måste ha tänt den med nåt.
Ja, det gjorde den jäveln.
Så ska det se ut. Vet du hur man använder de här?
Jag listar ut det.
Äntligen har jag nytta av min tid som scout.
Fan ta scouterna.
-Du vet, du. -Jag vet inte ett skit.
Hämta grenarna där borta och korsa dem över eldstaden.
-Okej? -Okej.
Så ja.
Fixar du det?
Vi gör ett försök.
Så där, ja.
Värst vad det här var svårt.
-Gör du rätt, då? -Jag gör inte fel.
Vad jag skulle göra för lite rök just nu… Du anar inte ens vad.
Vad jag skulle göra för en brud nu dock… Det är en annan historia.
Om du förstår.
Ja, du förstår.
Så ja. Bra idé.
Bra idé.
Okej, så här gör vi nu:
När det börjar ryka, så gäller det att vi blåser.
-Okej. -Var beredd.
Kom igen nu.
Så där, ja.
-Kom igen. -Så ja. Det behövs mer.
-Så där, ja! -Kom igen nu.
Börja ryka.
-Kom igen! -Så där, ja.
Kom igen.
-Så ja! Nu kommer det. -Jävlar!
Ja!
VÄRME
Fy fan.
Jag anade inte att det var bourbon som skulle göra dig tyst.
Jag tänkte ha den här…
…i reserv.
Men vad fan.
Hellre äta upp den än…
…att dö med den på sig.
Varsågod.
Jag skulle kunna döda för en potatiskrokett nu.
Om jag äter det där, så dör jag.
Jävla nötallergi.
Fan vad synd.
-Nötallergi? -Jajamän.
Det var som fan.
Då antar jag att jag får äta upp allt själv.
Du, håll käften. Ge hit den där flaskan.
Varsågod.
Sluta jiddra. Ge hit flaskan.
Fan ta dig.
Vad fan.
Ja, jävlar.
Sixth Street.
Sixth Street, för fan.
Där känner jag igen dig ifrån.
Du är Big James lillebror.
Ja!
Jag hade inte hört talas om nötallergi förrän jag fick se dig.
Din jävel, jag visste det!
Du svällde upp som en ballong en dag.
För att du åt en smörgås med jordnötssmör och sylt.
Den där skiten var som kryptonit.
Eller hur, lillen?
Kalla mig inte för "lillen".
Hur känner du min bror?
På samma sätt som alla kände honom.
Jag jobbade för honom.
Alla jobbade för BJ, eller hur?
-Ingen sa det så han hörde. -Nä fan.
Förutom jag.
Men den där bilen…
-Minns du den rishögen? -Gud vad jag hatade den.
Vad fan var det för nåt?
Inte vet jag. Vissa saker kan man bara inte släppa.
-Trots att han hade råd. -Ja, som vanligt.
Hördu…
En gång bröt sig ett par luffare in och knullade i baksätet.
Ge mig flaskan.
Bilen luktade röv och pungsvett.
-Men han gjorde sig ändå inte av med den. -Fy fan!
Han köpte ingen ny oavsett hur mycket han tjänade.
"Glöm aldrig var du kommer ifrån."
Det sa han varje gång jag tog upp det.
Ja du…
Det var ingen…
…som visste var bröderna James kom ifrån.
Men det var inte Big James som vi kom ihåg.
Nä.
Det var Little James…
…som höll minnet vid liv.
"James den lille fick som han ville."
Det brukade din bror säga.
Du bestämde över andras öde.
En del kände jag.
Men det är annorlunda nu.
Strunt samma nu, va?
Vad hände med Big James pengar?
Det sägs att han har gömt dem. Är det så?
Strunt samma.
Just det, strunt samma.
-Hur är det? -Satan.
-Låt mig ta en titt. -Jag mår fint.
-Låt mig titta bara. -Lägg av.
Nu tar vi en titt.
-Lägg av, för fan. -Kom igen. En titt bara.
Du, håll käften.
Vad fan! Din jävla…
Jaha, är det så vi ska ha det?
Satan!
Din jävla…
Vad säger du nu, va?
VÄXELKURSER
Helvete.
Ja, upp med dig.
-Hallå! -Va?
Helvete.
Fan! Hör du det?
Fy fan.
Om du hade skjutit honom tidigare, hade det inte varit nån fara.
-Kanske inte. -Förföljer han oss?
Kanske det, men om han är liemannen, så har jag undvikit den jäveln två gånger.
Även om det var vid samma tillfälle.
Om det bara är en idiot på en häst, så skjuter vi honom och tar hästen.
-Vad säger du? -Att vi måste sätta fart.
Ja, men det regnar och är kallt.
Vill du stanna här och bli uppäten av de där?
-Du har en poäng. Ta med väskan. -Okej.
Och förresten… Jag spöade skiten ur dig. Kom nu.
-Fan! -Kom nu!
Vi stannar här borta och ser om regnet lättar.
Fan också.
Du, jag undrar en sak.
Hur illa är det?
Det är bara en skottskada. Kulan gick rakt igenom.
Om den träffade nåt vitalt, så skulle jag redan ha varit död.
Ska jag lita på dig trots att du inte ville säga vad du heter?
Vad fan!
Det är definitivt infekterat.
Japp.
Även om det inte är så illa.
Imorgon ska jag koka te på tallbarr, sen kan vi ha lite sav på såret.
Du vet, det är antiseptiskt.
Vi ska till en stuga. Vid en sjö uppe på ett berg.
Det finns mat där så att det räcker i minst ett år.
-Vatten och vapen? -Vatten finns i sjön.
Två gevär, två hagelgevär, ganska mycket ammunition
och allt som behövs för att tillverka några patroner själv.
Åh, fan… Hur känner du till den?
Den är min.
Jag fyllde på förråden för ett tag sen. Man kan nog säga att jag var förutseende.
Ja, det kan man väl.
Ja. Det var som fan.
Du…
Minns du butiken på hörnet på Sixth Street?
-Vad hette den nu igen? -Menar du Johnson's?
Just det, Johnson's Dairy.
Jag brukade köpa de där gigantiska isglassarna där.
Just det, 75 cent per glass. Det visste alla barnen i området.
Minns du smörgåsen med allting på?
-Double-Dip Tri-Tip! -Double-Dip Tri-Tip!
Ja, för fan. Dem brukade jag köpa.
Hemmagjord lemonad med jordgubbar i. Och så lite vodka på det.
Det kallade jag för Braithwaites brygd.
Ja, jävlar.
En Double-Dip…
…och en Braithwaites brygd skulle göra mig lycklig just nu.
Jo, mig också.
-Det kommer nog inte att lätta. -Okej.
Vad är det där?
-Vad fan är det? -Du, det finns en till här.
Jag tycker att vi drar härifrån.
Det ser ut som nåt vita har gjort, och den filmen har jag sett. Vi drar.
Ta med väskan!
Här borta. Fy fan.
-Vem sköt dig? -Jag vet inte vem han är.
Det spelar ändå ingen roll. Det har redan hänt.
-Tänk om han var här nu. -Då skulle jag skjuta honom i huvudet.
Då spelar det visst roll.
Det är inte okej förrän man säger så.
-Pratar du om förlåtelse? -Nåt åt det hållet.
Jag är inte Jesus.
Jag är inte hämndlysten heller.
Men om vi möts igen, så går bara en levande därifrån.
-Är det rättvisa enligt dig? -Nej, det är karma!
Tänk om han var här just nu.
Tänk om han gick fram till dig, såg dig i ögonen…
…och sa: "Äh, strunt samma nu."
Då vet jag inte vad som skulle hända.
Vi har alla våra obetalda skulder.
Det är ingen idé att driva in dem nu.
Jag har aldrig ridit förut.
Har du?
Nej.
När jag låg ner…
…med två kulor i ryggen…
…så tänkte jag på det.
Att jag aldrig har ridit förut.
Och jag gillar inte ens hästar.
Och i morse…
…när döden närmade sig, så fick jag samma tanke igen.
Att jag aldrig har ridit.
Men de är fina när de springer.
Eller hur?
Helvete!
-Hör du? -Ja.
Fan också.
Fan, de är på väg hit. Kom, vi drar!
En till!
Kom, vi drar!
Släpp mig!
Fan, min pistol!
Hämta stolen!
Flytta på dig.
Fy fan. Jävlar, alltså.
Mår du bra?
Jag har inget val.
Här.
Tack.
Vad fan?
Vad fan är det här?
OCH HAN DYRKADE HONOM
Ingen aning.
VI SKA STIGA UPP
Du…
Kolla.
Herrejävlar.
Fan vad det luktar.
Ni tog er hit.
Ja.
Vi är här nu.
Nå?
Vad har hänt här?
Var du sist men vågade inte skjuta?
Jag har väntat…
…på er.
Tack.
Jag har druckit för mycket.
-Andas genom munnen. -Jag sa ju…
Jag sa ju att det var nåt som vita hade gjort.
Jag är trött.
Ja.
LITTLE JAMES
Fan.
Det är antingen vänster…
…eller höger.
Vänta lite bara, jag ska se om jag kommer ihåg.
Det kanske är rakt fram.
Det tror jag inte.
Inte?
Nu minns jag.
Jag anade att du skulle göra det.
Nu kommer minnena tillbaka.
James den lille fick som han ville, va?
Jag dödade dig.
Du trodde väl det.
Två kulor.
-Det borde ha räckt. -Men…
…ibland gör det inte det.
Visst är det ett jävla mirakel?
Ja.
Ett jävla mirakel.
Jag trodde inte att du…
…skulle skjuta mig i ryggen…
…medan du drack lemonad.
Men jag är inte hämndlysten.
-Inte? -Nej, inte längre.
Inte längre.
Jag övervägde däremot saken.
Men du vet hur det är.
Ja.
-Strunt samma nu, va? -Precis. Strunt samma.
Du…
…blev också av med pistolen.
Visst är det för jävligt?
Ja.
-Då har man inget val längre. -Ja du…
Man har alltid ett val.
Det rätta, och så alla andra.
Men det har vi lämnat bakom oss.
Det är annorlunda nu.
Jaså?
Du har alltid varit en rolig jävel.
Och du har alltid pratat för mycket.
Ja, det sägs så.
De är så jäkla fina när de springer.
Undertexter: Viktor Hessel