‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- בקתה -‬
‫- בקתת עמק האייל הקורא -‬
‫רואות? בדיוק כמו שאמרתי.‬
‫שמעת את זה? אנרגיה של פרופן, מותק!‬
‫עכשיו את מאמינה לי?‬
‫היי!‬
‫זה בסדר.‬ ‫-נישאר יחד.‬
‫רואה? לא שיקרתי.‬
‫תראו את זה!‬
‫יש לנו מים. יש לנו אוכל.‬
‫יש לנו חימום.‬
‫יש לנו חשמל.‬
‫אמרתי לכן.‬
‫את יודעת, שמעתי על המקום הזה.‬
‫עוד לא הייתי פה, אבל שמעתי על זה.‬
‫מה?‬
‫קדימה!‬
‫נכון?‬
‫תראו! שימו לב. בואו.‬
‫זה גן עדן.‬
‫מה אמרת? מה?‬
‫קדימה.‬
‫מצטער.‬
‫חלומות מתוקים, בנות!‬
‫מים.‬
‫רוצה להתקלח?‬
‫אחפוף את שיערך.‬
‫אין צורך.‬
‫את קודם.‬
‫- חלומות מתוקים -‬
‫אימא.‬
‫נעזוב מחר?‬
‫כמובן.‬
‫יופי.‬
‫כדאי שתתקלחי. זה ישפר את הרגשתך.‬
‫תיכף. אני בסדר בינתיים.‬
‫זוכרת איך הייתי מרדימה אותך?‬
‫הייתי שרה.‬
‫בבקשה, אל תשירי.‬
‫אני כל כך אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫אז אנחנו מסכימות.‬
‫את טיפשה.‬
‫אל תדאגי בגלל מחר, בסדר?‬
‫אנחנו נגיע לשם…‬
‫לפני כולם.‬
‫אנחנו נעלה למטוס, אני מבטיחה.‬
‫אני אעשה את המשמרת הראשונה, טוב?‬
‫נוחי קצת.‬
‫תשני.‬
‫אנה.‬
‫אני בסדר. אני לא עייפה.‬
‫איך את לא עייפה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫תמיד היית מבקשת שאמציא לך סיפור.‬
‫זה קשה יותר משנדמה לך.‬
‫אז…‬
‫הלכתי…‬
‫על זה…‬
‫עם העכבר‬
‫שפרץ למאפייה…‬
‫ואכל את כל האוכל.‬
‫ואז היית מבקשת ‬ ‫שאפרט את כל האוכל שהעכבר אכל,‬
‫ואני הייתי אומרת "דונאטס",‬
‫ואת היית אומרת, "מה עוד, אימא?"‬
‫והייתי עונה…‬
‫"את הלחם".‬
‫"מה עוד, אימא?"‬
‫"את העוגיות."‬
‫"מה עוד, אימא?"‬
‫"מה עם העוגות?"‬
‫"כן, העוגות."‬
‫ואז…‬
‫העכבר היה עושה‬
‫יותר מדי רעש…‬
‫ומעיר את החתול.‬
‫משהו כזה.‬
‫- רוחות רפאים -‬
‫- עקבות -‬
‫- נא לא להפריע -‬
‫היי.‬
‫בון.‬
‫- תחיית המתים -‬
‫אנה.‬
‫מה?‬ ‫-איפה הבת שלי, לעזאזל?‬
‫היא לא איתך?‬
‫אימא!‬
‫מה המצב, רוז?‬
‫- הסעודה האחרונה -‬
‫אתם יודעים,‬
‫פרופן שיספיק לשלושים או ארבעים יום.‬
‫לפחות!‬
‫ושנה של שתייה, מזון, אספקה.‬
‫אמרתי לה. לא אמרתי לה?‬
‫אמרתי לך, נכון? אמרתי לך. כן.‬
‫נכון? נכון סיפרתי לך על המקום הזה?‬
‫אמרתי לה.‬
‫היא לא האמינה לי, אבל אמרתי לה.‬
‫עד שהכוסות או עד שהטנקים…‬
‫יתרוקנו.‬
‫היינו מכינים יין.‬
‫המשפחה שלי.‬
‫גרנו על גבעה.‬
‫ידעתי על המקום הזה.‬
‫אתה יכול לשאול אותן.‬
‫אמרתי להן.‬
‫אתה יכול לשאול אותן.‬
‫ידעתי על המקום הזה.‬
‫רואה את זה?‬
‫אני רואה.‬
‫תישאר איתי…‬
‫ואני אראה לך הרבה דברים.‬
‫אני מכיר הרבה אנשים.‬
‫מיטות רכות.‬
‫דלתות נעולות.‬
‫שתדעו, אני יכול להבטיח...‬
‫שיש כאן אפס נגועים.‬
‫נאדה.‬
‫"נאדי."‬
‫אתה בטוח בכך?‬
‫אני בטוח בכך, כמובן.‬
‫בדקת את כל החדרים?‬
‫כמובן, בדקתי בכל החדרים!‬ ‫-לא. לא עשית את זה.‬
‫מה?‬
‫לא בדקת בכל החדרים כי הם כאן.‬
‫זה קשקוש.‬
‫אל תקשיב לה. זה קשקוש.‬
‫עם כל הכבוד, אחותי,‬
‫אין כאן נגועים.‬
‫כן, טוב.‬
‫האמת שלא אכפת לי.‬
‫אשמח ללילה אחד עם גג מעל לראשי.‬
‫כמה לילות שתרצה.‬
‫אולי כל הלילות.‬
‫אולי כל הלילות!‬
‫לכל הלילות!‬
‫מה עם מסלול ההמראה?‬
‫זין על המסלול.‬
‫כן, זין על המסלול.‬
‫שמעת מה אמרתי?‬
‫ממש בא לי לענות…‬
‫"זין על זה" כרגע.‬
‫אני מעדיף גג מעל לראשי‬
‫ואוכל חם.‬
‫ואז מה?‬
‫אין מסלול המראה.‬
‫הוא אמר שיש.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫אלא אם הוא שקרן.‬
‫היי, אני לא משקר.‬
‫אמרתי לך שאני לא משקר. ‬ ‫אני תמיד אומר את האמת.‬
‫אני שיקרתי?‬ ‫-אז יש מסלול?‬
‫כן, לעזאזל, יש מסלול.‬
‫והוא קרוב?‬
‫כן!‬
‫אז למה להישאר פה?‬
‫הוא לא אמר שצריך להישאר פה.‬ ‫-הוא כן אמר.‬
‫לא. מה שאמרתי זה…‬ ‫-הוא אמר שאפשר להישאר פה.‬
‫נכון מאוד!‬
‫תקשיבי לאימא שלך. בסדר?‬
‫לך תזדיין.‬
‫היי!‬
‫פה מדברים יפה!‬
‫אני לא רוצה צרות.‬
‫אני לא רוצה בעיות.‬
‫הוא רק קצת עייף, זה הכול.‬
‫כמובן.‬
‫זה היה מסע ארוך.‬
‫כן, ספרו לי עליו.‬
‫כי אתם, יש לכם היסטוריה, נכון?‬
‫הו, כן.‬
‫היסטוריה ארוכה.‬
‫אתה יודע, זה קורה לי כל הזמן.‬
‫אני פוגש אנשים, כן?‬
‫אנחנו נוסעים יחד,‬
‫ואז, בלי שום סיבה, ‬
‫נפרדים. אנחנו בפרידה.‬
‫ואז אני רואה אותם שוב.‬
‫כעבור חודשים,‬
‫אני רואה אותם שוב במקום אחר.‬
‫זה כמו,‬
‫כולנו דגי סלמון…‬
‫שוחים במעלה הזרם,‬
‫אבל אנחנו...‬
‫באותו הנהר.‬
‫אולי…‬
‫אולי כבר לא נשארו רבים מאיתנו.‬
‫זהו זה!‬
‫זהו זה, כן.‬
‫אז למה לא ללכת למסלול ההמראה?‬
‫אני חושב שהשאלה הנכונה יותר היא…‬
‫למה כן ללכת?‬
‫כדי לעלות למטוס.‬
‫וללכת לאן?‬
‫למקום אחר.‬
‫כן, ללכת למקום אחר.‬
‫אנשים, הם תמיד רוצים ללכת למקום אחר.‬
‫תמיד מחפשים…‬
‫תמיד מחפשים את מטמון הזהב בקצה הקשת!‬
‫יקירתי…‬
‫תוכלי למצוא גן עדן ‬ ‫על פני כדור הארץ, אם תרצי,‬
‫או גיהינום…‬
‫אם תעדיפי.‬
‫רואה עם מה אני צריך להתמודד? פאקינג טירוף.‬
‫אולי אין מקום אחר.‬
‫אולי עדיף להישאר פה.‬
‫עד יעבור זעם.‬
‫כן?‬
‫קל לך להגיד.‬
‫באמת?‬
‫למה?‬
‫אתה יודע.‬
‫אנה.‬
‫לא, שתדבר.‬
‫קדימה.‬
‫תגידי לי למה.‬
‫כי אתה גוסס.‬ ‫-היי!‬
‫הוא נראה לי בסדר.‬
‫זו הייתה דרך ארוכה.‬
‫היא עייפה.‬
‫כן.‬
‫אספר לך סיפור.‬
‫בבקשה.‬
‫אתה מבין,‬
‫אני מת כבר תקופה.‬
‫ראיתי את זה. את הצד שמעבר, כל החרא הזה.‬
‫אני מאמין לך.‬ ‫-תאמין, אחי.‬
‫שכבתי בתעלה,‬
‫בין המתים.‬
‫מופקר לחסדי עכברושים ותולעים.‬
‫הייתי מת.‬
‫אני מצטער לשמוע.‬
‫אבל קמתי.‬
‫מדהים.‬
‫אפשר להגיד.‬
‫אתם מבינים,‬
‫עדיין היו לי כמה שאלות.‬
‫שכבתי בתעלה…‬
‫הולך ודועך…‬
‫ושמעתי את קולה של אימי.‬
‫היא התחננה בפניי.‬
‫קראה בשמי.‬
‫מתחננת שאבקש מחילה‬
‫לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫כי אין לדעת.‬
‫גם אם אתה לא מאמין בשום דבר,‬
‫כדאי לכסות את כל הפינות.‬
‫ולעזאזל…‬
‫היא אמרה שהיא תתגעגע אליי כל כך.‬
‫אז כדאי מאוד שאעשה ‬ ‫מה שצריך לעשות כדי להגיע לגן עדן‬
‫ולפגוש אותה שוב.‬
‫לבקש מחילה.‬
‫זהו זה.‬
‫וכך עשית?‬
‫לא.‬
‫עדיין לא.‬
‫אבל, לעזאזל.‬
‫אני יודע לאן אני הולך.‬
‫אין דבר שאני יכול לעשות לשנות זאת.‬
‫אנה.‬
‫הכנתי קינוח.‬
‫- פנים אל פנים -‬
‫מצטערת.‬
‫העניין הוא…‬
‫שאני לכודה בזה.‬
‫אני אדם אחר עכשיו.‬
‫זה לא משנה אם אני אוהבת את האדם הזה או לא.‬
‫זה מי שאני.‬
‫אני יכולה לדאוג רק לה, ‬
‫לא לאף אחד אחר.‬
‫זה פאקינג ברור לגמרי.‬
‫לחיי יש משמעות אחת.‬
‫וזו היא.‬
‫אז כל השאר יכולים פשוט…‬
‫ללכת להזדיין.‬
‫כי רוב הסיכויים שהלך עליכם.‬
‫אז…‬
‫אני לא מצטערת.‬
‫הייתי רוצה להצטער…‬
‫אבל אני לא.‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫בחיי.‬
‫הייתי רוצה רק הפסקה קצרה.‬
‫רק לנוח קצת.‬
‫שנת הלילה רק עייפה אותי יותר.‬
‫טוב… ‬
‫מים מתחת לגשר.‬
‫אבדוק מה מצב הקינוח.‬
‫- קינוח -‬
‫מה עשית, לכל הרוחות?‬
‫אנחנו עוזבות.‬
‫- העמק -‬
‫מתי נגיע למסלול ההמראה?‬
‫מחר.‬
‫יהיה חם יותר בעמק?‬
‫כן, אולי.‬
‫אמרת שהשמש תזרח.‬
‫אמרתי?‬
‫כן.‬
‫היי!‬
‫- מנוחה -‬
‫איפה היא?‬
‫את יודעת...‬
‫בכל פעם שאני עוצם עיניים,‬
‫אני חושב שהן יישארו עצומות.‬
‫אבל איכשהו…‬
‫אני מתעורר שוב.‬
‫אולי חיכיתי למישהו.‬
‫מבינה אותי?‬
‫את מבינה,‬
‫בגלל זה את מוצאת חן בעיניי.‬
‫את תמיד מוכנה.‬
‫את לא מפספסת כלום.‬
‫צדקת בעניין הזה.‬
‫אני.‬
‫אני גוסס כבר תקופה.‬
‫אבל לא הצלחתי...‬
‫לא שם.‬
‫לא ככה.‬
‫לא כמו האחרים.‬
‫אבל...‬
‫סוף־סוף מצאתי את מקום המנוחה שלי.‬
‫זה כל מה שאני רוצה.‬
‫רק קצת מנוחה.‬
‫אבל...‬
‫לא הצלחתי לעשות את זה בעצמי.‬
‫חייבים לכסות את כל הפינות, כי אין לדעת.‬
‫אז...‬
‫את מוכנה לעזור לחבר ותיק?‬
‫הייתי עושה את זה בשבילך.‬
‫בבקשה.‬
‫אז בסדר.‬
‫כל הכבוד.‬
‫בסדר.‬
‫אבל אני עדיין חתיך, נכון?‬
‫אף פעם אל תעזבי את אימא שלך.‬
‫אף פעם.‬
‫תשמרי עליה.‬
‫קדימה.‬
‫זהו זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫- תרגום כתוביות: תמר בן יהודה -‬