Titta vad Sofia la ut.
"Vilse är ett fint ställe att hitta sig själv."
Camille är i Grekland.
Om man vänder på kameran
står två kvinnor där i fluffiga morgonrockar och äter pitabröd.
Mindy.
Du måste berätta för Gabriel.
Är det jag som ska säga att hans flickvän har en flickvän?
Du menar hans ex, och ja, men ta reda på om det stämmer först.
Kolla alltid om det är en brand, för ibland är det bara rök.
Så säger man inte.
Du rökte inte på.
-Mindy Chen? -Ja.
Nicolas bad mig komma till JVMA.
Han försöker be om ursäkt för slampaskymfen.
-Jag ska inte göra det enkelt. -Lycka till.
Lycka till själv.
HEJ, DET ÄR EMILY COOPER. RING MIG.
Hon tog ledigt en vecka,
men hon svarar inte på mina meddelanden eller samtal.
Hon mår säkert bra. Det har inte gått så lång tid.
Jag önskar att jag visste.
Jag har ringt till alla sjukhus.
Jag gick till hennes favoritpark,
sen hennes favoritkafé i Le Marais,
för att höra om nån har sett henne.
Det här är inte enkelt att säga,
men jag tror att Camille kanske är i Grekland med Sofia.
Sofia, konstnären?
Camille pratade med henne
strax innan ni skulle gifta er.
Vad pratade de om?
Deras förhållande.
De hade ett förhållande.
Jag vet inte när det började, men jag kom på dem
när de kysstes på inflyttningsfesten,
sen var Camille med henne i Grekland.
Det var för jobbet.
Sen kom jag på dem på ett kafé i Paris
och de grälade som ett par.
Hon bedrog mig.
Nej, det var nog en affär.
Det är samma sak.
Det ena låter bättre.
Och du visste?
Nej, jag visste inget säkert.
Jag trodde att du kanske kände till om Sofia.
Vi skulle gifta oss, skulle jag ha känt till det?
Jag hade en egen relation.
Det var inte mitt jobb att gå in i din.
Först den dumma pakten och nu det här. Så trött på hemligheter.
Jag också!
Camille är i Grekland. Kul för henne.
Jag kan säga till hennes familj att sluta oroa sig.
Och pakten var inte min… idé.
Vi hörs sen.
Hur mår du idag?
Vill du må bättre?
Sluta, jag måste till jobbet.
Jag pratade med Louis de Leon.
JVMA vill att Agence Grateau marknadsför klubben.
Va?
Du och jag som jobbar tillsammans igen.
Med JVMA.
JVMA är bara pengarna.
"Bara pengarna."
Det har inte gått så bra med Louis.
Han har stulit en anställd.
Louis är inte inblandad i att stjäla anställda.
Han står över sånt.
Han vill bygga det starkaste teamet för att lansera klubben.
Du är delaktig.
Sylvie?
Snälla.
Jag behöver dig.
Då har jag väl inget val.
Gymmet är på andra våningen,
ekonomiavdelningen på tredje.
De har mer papper för dig att skriva på.
Ditt nyckelkort borde vara igång i slutet av dagen.
Köket fylls på av företaget med mat till alla.
Och det här är ditt.
Vad fint det är.
Vi har många förmåner. Men det är också mycket jobb.
Jag kommer att vara här många timmar och det är okej.
Julien? Vad gör du här?
Mindy. Bonjour, Queen. Jag jobbar här.
Jag visste inte.
Sa Emily Cooper inget? Men hur?
Hon kanske sa det.
Mycket har hänt.
-Grattis. -Merci.
Till oss också.
Vi är glada över att ha Julien här.
Du ska få komma i ordning.
Hälsa Emily och berätta om mitt rum.
Vi ska den här vägen.
Förlåt att du måste söka upp mig.
Jag var nervös för säkerhetsvakterna i mina slampiga stövlar,
men de verkade inte märka nåt.
Jag är så generad över det min far sa.
Jag är inte sån. Jag vill inte ändra nåt med dig.
Men du var tyst när han förolämpade mig.
Vet du hur det kändes?
Jag är så ledsen.
Att stå upp mot honom är svårt.
Jag vill vara med nån som stöttar mig.
Det händer inte igen.
Jag ska stötta dig, jag lovar.
Jag bryr mig mer om dig än honom eller det här.
Gör du?
Ja.
Kom. Jag vill gottgöra det.
Är du redo?
Herregud.
Märkesgarderoben. Den finns på riktigt.
Välj vad du vill.
Som min egen personliga Bon Marché.
Om du vill återlämna kläderna jag gav dig,
blir jag inte kränkt.
Jag har sålt dem till Vestiaire Collective.
Behövde pengarna till Eurovision.
Jag förtjänade det.
Och du förtjänar det här.
Ursäkten accepterad.
Är jag död eller är det här märkesgarderoben?
Det är märkesgarderoben. Och… jag får shoppa i den.
-Nej! -Jo.
Vi ses efter mötet.
Hej då. Tack.
Kom förbi och visa vad du valde sen.
Du är min.
Julien lämnade oss lite jobb att dela upp.
Jag tar gärna hans klienter. Jag känner mig skyldig.
Det måste kännas hemskt.
Inte direkt.
Ingen är oumbärlig. Kom ihåg det.
Luc, du sköter nu Boucheron-eventet,
och de kommer in idag för det sista mötet.
Ja, naturligtvis.
En fråga, är jag rätt person för det?
Har du inte jobbat på det i månader med Julien?
I en stödjande roll.
Jag är inte den detaljinriktade personen som krävs.
Det är bara en lunch
i en vacker miljö med vackra smycken,
och en utvald grupp av Boucherons klientel. Det är allt.
Det är haute-smycken.
De har sina små smyckesluppar och de kan varenda detalj.
Du vet… Nej, nej.
Jag är inte haute.
Det finns inget alternativ.
-Men hon… -Slutdiskuterat.
Jag tycker att du är tillräckligt haute.
Tack.
Du vill ha mig tillbaka.
Du är miserabel utan mig.
Ja! För du lämnade Boucheron-festen till mig.
Jag är ute på djupt vatten
och cheferna kommer på det sista mötet idag!
Vi jobbade tillsammans på det.
Du vet allt jag vet.
Jag kan logistiken,
men jag behöver detaljerna.
Alla de fina namnen på smyckena, menyn,
vad för salt som står på borden,
hur fint porslinet är, allt som du vet.
Okej, när kommer de?
Om 20 minuter.
Nu står du i skuld till mig.
Gästerna kommer vid tolv.
Personal eskorterar gästerna till den privata hissen
som tar dem till Le 26 V.
Bord och smycken finns utplacerade i rummet.
Bord och smycken…
Coanna tar hand om blommorna.
Matsilvret är Christophe.
Matsilvret är Christophle.
Servisen är Bernard… nånting.
Bernardaud.
Oui. Bernar, som hon sa.
Vad serveras gästerna?
Vill du vara med och beställa lunch?
Ett ögonblick.
Det blir säkert fantastiskt.
-Betalar företaget för lunchen? -Ja.
Och ni betalar för lunchen, eller hur?
Naturligtvis, Luc. Så klart.
Ganska mycket.
Till lunch, skink- och ostbaguette.
Underbart.
Våra fina gäster serveras en skink- och ostbaguette.
Klassiskt… och enkelt.
Med pommes.
Är det hors d'oeuvre?
Hors d'oeuvre?
Är det frågan?
Är det hors d'oeuvre?
Till hors d'oeuvre, en varm räksallad.
Hors d'oeuvre, en varm räksallad.
Tillsammans med en skink- och ostbaguette.
-Låter konstigt. -Och äckligt.
Baguetten var min lunch, din idiot.
Hur som helst, Quatre Collection är stjärnan och de ska få stråla.
Vi måste bara ändra lite i menyn.
Vi vill ju inte att nån ska må illa.
Ingen kommer att må illa.
Det blir ett fint event. Jag lovar.
Hej där, sexiga plagg. Nico kommer att älska dig.
Du är så gullig. Nej, du är så gullig. Nej, jag älskar dig.
Hej där. Vad är det du säger?
Vill du också följa med till mamma Mindy? Okej.
Excusez-moi.
Bonjour.
Första gången här?
Ja, men jag fick lov att shoppa.
Naturligtvis,
men bara så du vet borde inte kvinnor gå in här ensamma.
Du behöver en kompis.
Jag tänkte att jag behövde en vagn,
men en vän som bär allt är bättre.
Det är lite mer komplicerat än så.
Sen berättade de om Louis,
och att han väljer kläder till kvinnorna på JVMA.
Herregud, skaffa en annan hobby. En som inte är lika läbbig.
Nej, det är helt läbbigt.
Han insisterar på att kvinnorna provar kläderna framför honom.
Menar du allvar?
Annars är implikationen
att man inte förstår modeindustrin.
Och då får man ingen befordran.
Och om man gör det…
Då blir man trakasserad.
Låter hemskt.
Tänker du säga nåt till Nico?
Det är hans far.
Jag vet inte.
Förlåt.
-Ett samtal från Grekland. -Va?
Högtalare.
Hej, det är Emily.
Hej, Emily, det är Sofia.
Jag såg ditt meddelande. Kan jag hjälpa med nåt?
Hej, ja.
Jag vill att Camille är lycklig.
Så om hon kan prata med Gabriel eller sina föräldrar,
säga att hon mår bra,
så att alla kan sluta oroa sig, så är det jättebra.
Förlåt. Jag förstår inte.
Hej, det är Mindy.
Vi vet att Camille är med dig.
Det låter väldigt trevligt,
men Camille får inte bara försvinna.
Vi är oroliga.
Jag vet inte vad ni pratar om.
Sist jag hörde av Camille skulle hon gifta sig med Gabriel.
Hon krossade mitt hjärta.
Så du vet inte heller var Camille är?
Nej. Vad är det som händer?
Du får inte gå in där.
Hej.
Hej. Vad är det? Fick du vykort från Grekland?
Nej, ett samtal från Sofia.
Hon vet inte var Camille är.
Hon är verkligen försvunnen.
Bastian, kan du ta över?
Vart ska du?
Megève, där Camilles familj har ett gods.
Det är enda platsen jag inte sökt på.
Är det nåt mer du inte berättat?
Nej.
KAN VI ALLA TRÄFFAS GENAST ANGÅENDE CAMILLE?
DET ÄR VIKTIGT.
Klubblokalen är nästan färdig.
Har du sett den, Sylvie?
Det är så fint.
Ja, det har jag.
Och vi har flera magasin
som ska profilera den nya klubben.
Laurent, jag tror du har ett vinnande lag.
Tror jag också.
Jag ska hämta notan.
Tack.
Jag kan lägga det förflutna bakom oss
så att det här projektet når sin fulla potential.
Hoppas du också gör det.
Annars hade jag inte gått med på det.
Bra.
Jag vet hur mycket du vill det här för Laurent.
Vi får det att ske.
Absolut.
Åt du frukost med Louis de Leon i morse?
Nej. Jag åt frukost med Laurent och Louis de Leon.
JVMA investerar i min mans klubb och vill att vi marknadsför Laurent G à Paris.
Några fler frågor?
Nej, självklart inte.
Tycker du att det är en bra idé?
När jag vill höra din åsikt ber jag om den.
Du jobbade för JVMA, eller hur?
För länge sen.
Jag hörde att det finns en garderob dit Louis bjuder in unga tjejer…
Jag gräver inte upp smaklösa historier från det förflutna. Det var en annan tid.
Kanske inte så annorlunda.
Stäng dörren. Sitt ner och berätta vad du vet.
Emily, jag behöver din hjälp på Boucheron-lunchen.
-Självklart. -Jag låtsas veta nåt om Boucheron,
men jag vet ingenting.
Tack vare dig har Julien övergett oss.
Det var inte bara mitt fel.
Vi är bortom att peka finger. Faktum är att vi är körda!
Luc, lugna dig.
Vi tar oss genom det här tillsammans. Jag lovar.
Gör du?
Tack. Jag visste att jag kunde lita på dig.
Jag åker till Boucheron nu för att se till att allt är på plats.
Vi ses där sen. Oroa dig inte.
Allt blir bra.
Okej, tack.
OM DU VILL PRATA OM CAMILLE,
TRÄFFA OSS OM EN TIMME PÅ KAFÉET FRAMFÖR PLACE DE LA MADELEINE.
JAG KOMMER!
Jag ska säga det rakt ut. Vi litar inte på dig.
Folk är oroliga.
Gabriel, Camilles föräldrar.
Det här handlar inte om mig.
Om inte du gjorde Camille nåt.
Det tror du väl inte.
Nej. Du har inte en chans.
Camille är jättestark.
Hon är också en av mina första vänner i Paris.
Hon gav mig hopp om att inte alla fransmän hatar mig
för att jag är amerikan.
De hatar dig för att du stjäl deras killar.
Jag tror att Camille tar hand om sitt problem.
Tror du att hon gör abort?
Ja. Det är inte olagligt i det här landet.
Elise, jag tror inte hon gör det ensam.
Håller med.
Jag med.
Jag försöker förstå varför hon försvann.
Camille har försvunnit förut.
När hon behövde tid ensam,
men hon har alltid kontaktat oss.
Alltid.
I LOKALEN. VAR ÄR DU?
Jag måste iväg på en jobblunch.
Jag vet hur mycket ni bryr er om Camille.
Det gör jag också. Så vi kan meddela varandra.
Det ska vi.
Antar att vi får betala för hennes iste.
Så fräckt.
Förlåt att jag är sen.
Var var du? Gästerna kommer när som helst.
Jag var med Camilles vänner. Hon är borta.
Qui, Camille? Nej.
Hon är så vacker. Hoppas hon mår bra.
Tack för att du kom, Emily.
Camille har försvunnit. Misstänker de brott?
Jag tror inte det.
Hoppas inte. Hon är gallerist, ingen utländsk diktator.
Hon sågs senast på bröllopet
och dessutom är hon gravid med Gabriels baby.
Var är Gabriel?
Söker henne som alla andra.
Hon behöver säkert bara utrymme
och uppskattar om ingen lägger sig i.
Jag hade velat det.
Collection Quatre. En gåva till varje gäst.
Det är precis som i Antonioni-filmen, Äventyret.
En man seglar iväg med sin flickvän och hennes bästa vän.
Och flickvännen försvinner.
Hittade de henne?
Non.
Hennes pojkvän och hennes bästa vän har en affär
och de glömmer henne.
De blir för uppslukade av sig själva.
Dödade nån henne? Ramlade hon av en klippa?
Vem vet? De bryr sig bara om sig själva.
Det var hemskt.
Det hemska är att idag skulle man inte kunna göra den filmen.
Man kan spåra en mobil med GPS.
Vi är för uppkopplade för bra filmer.
Herregud, Luc.
Camille delade sin plats när vi var i St. Tropez.
-Delar hon fortfarande? -Jag ska se.
Ja! Hon verkar vara i Giverny.
Härligt. Monets trädgård.
Gabriel är i Megève. Vad gör jag?
Det som Antonioni inte kunde. Ta tillbaka henne.
Merde. Klarar du dig?
Nej, inte egentligen.
Men jag vill inte stå i vägen för en fin uppföljare.
Bonne chance.
Vad gillar du rummet?
Jag älskar det.
Känner mig produktiv.
Luften är annorlunda.
Och inget drama.
Jag kan inte lova att det aldrig blir nåt drama.
Då kan jag stänga dörren.
Jag vill prata om ett specialprojekt
som du ska jobba på.
Härligt.
Det är högprofilerat.
Det är att jobba exklusivt med Pierre Cadault.
Du menar Gregory Dupree.
Han är en mardröm.
Oui.
Lu-Anne, Philippe.
Ni är båda så snygga.
Jag hoppas att allt känns bra?
Nej, Luc. Kan du förklara bilden som visas på väggen?
Boucheron-logon.
Det är män som cyklar.
Va? Ursäkta.
Min skärmbild.
En originalbild från Tour de France 1985…
Ta bort den.
Ja. Voilà, bättre.
Tack.
Det här är Quatre-kollektionens 20-årsjubileum.
Vi hoppades på nåt mer.
Nåt experimentellt, uppfinningsrikt.
Och vad är sociala medier-aspekten i kampanjen?
Finns det ens ett filter?
Var är Emily?
Säg inte att hon inte är här.
Det känns som om nåt saknas.
Mycket saknas.
Ja. Du har rätt.
Nåt saknas.
"Nåt saknas" är temat på kampanjen.
För när nåt saknas
är alla uppmärksamma.
Varsågoda och sätt er och var redo.
Okej, vi ber om ursäkt.
Ursäkta, det var pinsamt.
Tyck inte det. Det betyder att det som kommer blir en överraskning.
Jag avskyr överraskningar. Hoppas du vet vad du gör.
Jag också.
Ursäkta.
Mina damer och herrar, får jag er uppmärksamhet.
Medan alla njöt av den goda lunchen,
försvann ett av Boucheron Quatres hängsmycken.
Det betyder att vem som helst här kan vara skyldig.
Ja, och ni får alla delta i den exklusiva Boucheron-skattjakten
för att hitta det saknade smycket.
För att tävla måste ni följa Boucheron på Instagram.
Vi ska posta ledtrådar i vår story varje dag tills halsbandet hittats.
Den som hittar det försvunna Quatre-hängsmycket får behålla det.
Ja.
Varsågoda.
Reglerna uppdateras på vår Instagram
och kom ihåg att lägga ut bilder på skattjakten
och tagga Boucheron Quatre.
Ja, som chiffre quatre.
Vi kan inte ge bort ett halsband.
Nej, Luc, naturligtvis inte. Vad tänker du?
Oroa er inte.
Ni ska inte ge bort nåt.
Ibland försvinner saker och blir aldrig hittade.
Så är det. Okej?
Vi fortsätter lägga ut ledtrådar tills de blir uttråkade,
glömmer det och går vidare med sina liv.
Okej.
CLAUDE MONETS HEM GIVERNY, FRANKRIKE
Hej, ursäkta.
Jobbar du här?
Oui, jag håller rundturer.
Bra, hej.
Jag söker min vän och hon verkar vara i närheten.
Hon rengör säkert näckrosorna.
Det är en tradition som Monet själv startade.
Jag berättar gärna mer om det, om du vill.
Kan vi promenera och prata?
-Naturligtvis. -Okej.
Monet köpte alla vattenväxter från Latour-Marliac-plantskolan
där de hade tagit fram en ny variant av färgglada näckrosor
som introducerades på världsmässan i Paris 1889.
Före det hade européerna bara vita näckrosor.
Där är hon. Jag ska hälsa.
Båtarna är enbart för volontärerna.
Okej, jag kan vara volontär.
Okej.
Camille.
Emily, jag vill inte prata med dig.
Jag fattar att du vill vara ensam.
Det vill jag. Så låt mig vara.
Men jag är bara budbäraren med ett meddelande.
Ja. Du älskar ju sånt.
Du berättade för Gabriel om Sofia, nu messar de båda mig.
Jag kom hit för att rensa tankarna men nu kan jag inte det.
Ursäkta.
Folk är oroliga.
Din familj, Gabriel och jag.
Du sa att jag var otrogen
för att han skulle må bättre.
Jag är så över dina hemligheter
och trött på att vara slagpåse för dina vänner och familj.
Du är så dramatisk.
Det var du som försvann.
Sanningen är att du kom hela vägen hit
för att du känner dig skyldig, inte orolig.
Ja, jag känner mig skyldig, för jag tar på mig ansvaret.
Till skillnad från dig.
Du ville bara slippa ut ur din relation
och det var lättare att skylla på mig än att erkänna det.
Inte sant.
Jag svär, sluta slå på båten.
Det är sant.
Och jag slår inte på båten, jag försöker ta hem dig.
Försvinn!
Camille!
Herregud.
Det var definitivt ditt fel!
Jag förväntade mig inte ett sånt beteende av vuxna,
än mindre en volontär.
Man simmar inte i dammen! Det vet du mycket väl!
Ofattbart!
Vad sa hon?
"Simma inte i dammen."
Jag simmade inte, jag försökte att inte drunkna.
Jag gör en donation så att vi inte blir bannlysta för livet.
Tack.
Det var så lite.
Jag är ledsen.
Jag använde dig som en ursäkt.
Jag väntade mig inte att bli gift så fort,
men när jag såg hur glada min familj och Gabriel var
följde jag bara strömmen.
Tills jag inte kunde mer.
Jag förstår att man inte vill göra nån besviken,
men du måste göra det rätta för dig.
Inte bara för mig.
Jag ska bli mamma.
Grattis.
Jag ville inte såra nån.
Jag behövde bara tänka.
Vad tänkte du på?
Det var i Giverny jag förälskade mig i konst.
När man är här förstår man
varför impressionisterna målade som de gjorde.
Det handlar om… att fånga naturen.
Inget är perfekt.
Men allt är vackert.
Ska vi gå tillbaka?
OKÄND UPPRINGARE
Madame Grateau, det är Noëlle Regnier från Le Monde.
Jag försökte ringa förut.
Jag vill prata med dig om när du jobbade för JVMA,
specifikt för Louis de Leon.
Tyvärr är jag mycket upptagen. Hej då.
Tack.
Tack för att du hjälpte.
Hej, Gabriel.
Sofia.
Jag vet att jag är den sista du vill se,
men jag steg precis av flyget och åkte direkt hit.
Jag vill göra vad jag kan för att hitta Camille.
Jag vill veta att hon mår bra.
Sen åker jag hem.
Emily hittade henne i Giverny.
De är på väg tillbaka nu.
Men innan du går,
borde vi ta en drink.
Ja.
Jag är nervös.
Jag tror han blir glad.
Tror du?
Gör inte så mot mig. Försvinn aldrig så igen.
Jag är så ledsen.
Allt hände så fort. Jag ville inte göra ett misstag.
Pratar du om barnet?
Nej, vårt bröllop.
Vi måste inte vara gifta.
Vi är en familj nu.
Oavsett vad.
Sofia?
Jag kunde inte vara kvar i Aten utan att veta vad som hänt.
Jag var så orolig.
Jag älskar dig, Camille.
Jag älskar dig också.
Ja?
Ja. Jag har så mycket att berätta.
Kom.
Är du okej?
Ja.
För jag förstår hur det känns att bli kär i nån annan.
Om du behöver nåt så är jag där borta.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis