Com pots tenir gana amb el que has fet?
En Marcello no em respon els missatges i em penja les trucades.
No en vol saber res, de mi.
Au va.
Que no es venguin a JVMA.
Tu et vols venjar d'ells i punt.
M'importa en Marcello com a persona, no com a marca que hauríem de salvar.
Pots fer les dues coses.
No és el primer cop que barreges negocis i plaer,
i ho fas de meravella.
Intento mantenir-los separats, com tu m'has recomanat sempre.
Has canviat d'opinió?
Avui m'havia de dur a Solitano, així que aniré allà buscar-lo.
Per convènce'l que no tinc res a veure
amb el teu viatget a Roma.
Doncs buona giornata.
Arrivederci.
HOLA, SOC LA SYLVIE. SOC A ROMA.
BONICA I VERDA ITÀLIA
TRUCADA ENTRANT
Buongiorno, bella.
Perdona, però no estic d'humor.
En Nico i jo hem tallat.
Què? Què ha passat?
Que només li importa ser el president i volia controlar-me.
Com el meu pare.
Ho sento moltíssim, Min.
I això no és el pitjor.
Per culpa d'en Nico, ens han desqualificat d'Eurovisió.
Com?
Ha penjat l'anunci de la crema solar
on sona "Mon Soleil"
i Eurovisió prohibeix qualsevol ús comercial.
Denuncia'l.
Sí, explica-ho al jurat d'Eurovisió. Ens han expulsat.
Si en Nico t'ha fet això, en Marcello no se'n pot refiar.
Ni en Marcello ni ningú.
No en vull parlar. En fi, com va el capde romàntic?
És una llarg història,
però ha aparegut la Sylvie i ha perdut el romanticisme.
Si ha vingut la Sylvie, puc venir jo també?
Vull marxar de París.
No em sembla una...
Agafo el vol aquesta tarda.
Envia'm l'hotel. T'estimo!
Buongiorno.
On és la seu de Muratori?
La què de Muratori?
Les oficines.
La fàbrica.
En Marcello Muratori?
- En Marcello Muratori? - Sí.
Segui. Vol un cafè, un croissant, un caputxino?
No, grazie.
Segui, si us plau.
Emily?
Oui. Volia dir sì.
En Marcello no ha tornat encara, creia que venies amb ell.
Sí, però hi ha hagut un canvi de plans.
Perdó, qui ets?
La seva mare, Antonia Muratori. Benvinguda.
És un plaer conèixe't.
Tenia moltes ganes de conèixer l'Emily de la qual en Marcello no para de parlar.
- De debò? Parla de mi? - Des que et va conèixer.
Per què has vingut sola?
Li volia fer una sorpresa.
Fes-li al dinar. És l'aniversari de la Maria.
Que bé. I qui és la Maria?
Una de les nostres talladores. Fa anys que treballa a l'empresa.
Que bonic. És un aniversari especial?
No. Ella sí que és especial.
Com tots els nostres treballadors.
Són de la família.
Emily?
Què hi fas, aquí?
Sorpresa!
Li volia ensenyar el poble.
Molt bé.
Gràcies, mama, ja ho faig jo.
A veure.
Ara em persegueixes?
No. He vingut a dir-te que no tenia ni idea que la meva cap
em pararia aquesta trampa.
Només he vingut a Roma per un motiu: veure't.
Si vols, m'encantaria que m'ensenyessis el poble, com volies fer.
D'acord.
Som-hi.
Li has parlat de mi a ta mare?
A veure, t'he de confessar una cosa.
A Megève, em vaig maleir per no demanar-te el telèfon.
Li vaig dir a ma mare que havia conegut algú molt especial
i que l'havia perdut.
I em va dir que si havíem d'estar junts, tard o d'hora ens tornaríem a trobar.
I va passar.
Ostres, és veritat?
Ma mare és una mica bruixa.
I el teu pare?
Va morir quan jo tenia deu anys.
Era meravellós.
Ho sento.
Tranquil·la.
Va arribar molt lluny.
Va créixer aquí i va fundar l'empresa,
molt petita al principi.
I aquest poble sempre ha estat famós
per les cabres que produeixen el caixmir.
Sí que ets pastor, doncs.
Sí, en certa manera.
El meu pare tenia la filosofia que tots els èxits que aconseguís
els compartiria amb el poble.
Per això gairebé tots els veïns treballen a Muratori.
És la nostra responsabilitat.
Amb els anys, hem construït una escola, una biblioteca i un teatre.
Volem que els nostres treballadors siguin feliços,
perquè si no ets feliç a la feina, no pots ser-ho a la vida.
Hi estic d'acord.
Però mai havia sentit que algú ho expliqués així.
I una de les vies principals per arribar a la felicitat és menjant.
Per això, a la una en punt,
tothom s'asseu a taula per dinar com una família.
Al·lucino.
Salute, Maria!
Salut.
Com es diu 'felicitats' en italià?
Buon compleanno.
Buon compleanno, Maria!
Moltes gràcies!
Emily, pots fer fotos, però no les pengis, si us plau.
Sobretot, si hi surt roba. És norma de l'empresa.
Per què? Si és superespecial!
Ens agrada la intimitat: ni publicitat ni xarxes socials.
Els clients ens troben.
Disculpa a ma mare, a vegades és una mica paranoica.
No soc paranoica, sinó protectora.
Més aviat sobreprotectora.
Una bona mamma.
Gràcies per ensenyar-me casa teva.
Això no és casa meva. Ara hi anirem.
La visita turística continua?
Després de dinar.
És al·lucinant que creixessis aquí.
No me n'aniria mai!
Aquest és el problema: que no te'n pots anar.
És el meu pare.
I aquest és el meu avi.
El seu pare. Les meves germanes. Molts cosins. No sé ni com es diuen.
Quanta història hi ha aquí.
Sí.
En què penses?
Em sembla que no vols que t'ho digui.
Sigui el que sigui, vull que m'ho diguis.
Ara que he vist i experimentat Solitano,
veig que la Sylvie té raó.
Sé que vols vendre l'empresa a JVMA,
però és un greu error.
Entesos. I...
Com te n'has assabentat?
Se'n parla.
No creia que fos cosa meva fins que he vingut,
però el poble i el que ha creat la teva família és molt especial.
Especial i antiquat.
A ma mare no li agraden els canvis.
Però jo no vull que siguem invisibles.
Hem de créixer i ser una empresa global.
Sí, ens estem plantejant l'oferta que ens ha fet JVMA.
Volen una resposta aquesta setmana.
I jo sé quina els vull donar.
Queden poques coses al món com aquesta.
La vostra empresa té ànima, ho he notat dinant.
Seria una pena que es perdés la qualitat dels vostres productes.
No es perdrà res.
Però vull que ens convertim en una marca com Prada o Gucci.
I sense diners, no ho podem fer.
Però jo els conec i no te'n pots refiar.
No em puc creure el que et diré.
Et voldries reunir amb nosaltres?
Ja hi tornem a ser.
Altre cop els negocis.
T'ho dic perquè m'importes i us podríem ajudar.
Tu només escolta'ns.
Hem rebutjat totes les agències d'Itàlia. I ara triarem una francesa?
Sí, perquè,
com vosaltres, som especials.
Emily...
no hauries d'haver vingut.
Ho sento.
No, ho sento jo.
M'he passat de la ratlla.
És que em surt sol.
Vaig a buscar com pots tornar a Roma.
Anunci del Renault Cinc, presa tres.
Talleu!
Bé. Ara ho repetirem.
Sylvie, quina sorpresa.
Què hi fas, a Roma?
Ja no ho sé pas.
M'alegro de veure't igualment.
Em queden un parell d'hores. Pots venir després o...
No, ja m'espero.
M'agrada veure treballar altra gent.
Et busco una cadira.
Una cadira per a la senyora.
Les Vespes han entrat tard.
Ho repetim.
Sempre acabes tornant a Roma, Sylvie.
Per què deu ser?
Tant de bo fos per mi, però no.
T'encanta aquesta ciutat.
O potser representa el que t'agradaria ser.
Què?
Artista.
Què dius!
Directora de cinema.
Vaig venir a les teves classes perquè admirava les teves pel·lis.
Sí, en volia aprendre, però era una fantasia de la crisi dels 40.
Ja ho entenc.
Hi ha dones que es posen bòtox i d'altres van a estudiar cinema a Roma.
Jo ja sé en què soc bona.
I ara dirigeixo una agència.
Hi ha coses més importants que la feina.
Ja ho sé.
Quan vinc aquí, me'n recordo.
Avui li he dit a una treballadora meva estatunidenca
que prioritzi la meva ambició sobre l'amor. Horrible.
I què ha fet?
S'hi ha negat, com ha de ser.
Des que vaig obrir l'agència, visc per treballar.
Fins i tot treballo amb el meu marit en un club a París.
- Segueixes amb ell? - Oui.
Ets l'únic home que el posa gelós.
I això què implica?
Que ja que hi som...
El servei d'habitacions a Itàlia és el sensacional.
Que bé que siguis aquí.
Digues, què ha passat amb el semental italià?
Ja l'has jubilat?
Més aviat al revés.
Va, marxem.
No deixo de pensar que tot això d'Eurovisió és culpa meva.
Què dius! Si t'ha sabotejat en Nico!
Sí, però fins ara, sempre m'havia prioritzat a mi.
M'hauria d'haver adonat com d'important és la seva imatge.
Però no pots canviar de vida o de professió
per fer content un altre.
Ja, i ell no ho ha fet bé.
Però saps què em fa més mal?
Què?
Que encara l'estimo.
Sé que és ridícul.
Què dius!
Però mira aquí al voltant. Oi que és meravellós?
Doncs sí.
Penso en els edificis i les ruïnes
que estan drets després milers d'anys.
M'intento imaginar era la vida llavors.
Posa les coses en perspectiva.
Unes ruïnes precioses.
Això mateix.
I aquesta ciutat és tan bonica per tot el que ha viscut.
Forma part del seu encant.
Em,
estic component una cançó
per entendre millor com em sento.
L'has compost?
Gairebé. Li faltava alguna cosa i m'acabes de donar una idea.
Vine, va.
Grava'm perquè no se m'oblidi la lletra.
Què fas?
- Buona sera. - Buona sera.
¿Em deixaries el teclat un momentet?
Queda't els diners.
Entesos.
Vinga.
Vam construir la ciutat maó a maó.
Que curiós, oi?
Gairebé ho vam tenir tot.
Vam fer mans i mànigues.
Vam construir el nostre castell,
però vam veure com s'ensorrava el regne.
Les llàgrimes ens recorden
que som vius.
Les esquerdes deixen passar la llum.
A vegades veig
diamants entre la pols.
Hi ha bellesa en les nostres ruïnes.
Rei, així és la vida,
una porta es tanca i una altra s'obre.
Al final no és cap tragèdia.
Així que ves-te acomiadant,
perquè m'he imaginat tot un imperi
i ho reconstruiré tot.
Les llàgrimes ens recorden
que estem vius.
Les esquerdes deixen passar la llum.
A vegades
veig diamants entre la pols.
Hi ha bellesa en les nostres ruïnes.
Buongiorno.
Buongiorno, Emily.
Ho has aconseguit.
Ens reunirem demà.
Què? Perfecte.
Per què ara sí?
La meva mare va sentir el que deies i està encuriosida.
Però és absurd que ens reunim amb una agència sense seu a Roma.
Sí que en tenim.
Tenim seu a Roma.
Bavazza és un dels nostres clients.
Això tampoc m'ho havies dit.
Doncs envia-me'n la direcció i ens hi veiem demà a la una.
Genial. I tant.
Te l'enviaré de seguida. Grazie mille.
Digue'm que avui no treballes.
Ja he cancel·lat el que tenia.
Perfecte.
Només vull passejar per la ciutat,
menjar pasta i fer l'amor.
M'agrada...
Espera, que em desfaig d'ella. Pronto, Emily.
He aconseguit una reunió. No sé com, però tenim una reunió.
Què? Fantàstic!
Quan i on?
A la una, demà, a la nostra seu de Roma.
Perdona?
No ens triaran si no en tenim una!
Doncs la tindrem.
Ho sento, rei.
Tinc 24 hores per fer una presentació
i trobar una oficina.
Què passa?
He perdut el noi, però he aconseguit la reunió.
Que bé, Em.
Sí, la història de sempre.
Ostres.
- Hòstia! - Què passa?
S'ha fet viral el meu vídeo cantant a la piazza.
Des del meu compte?
No, un turista l'ha penjat a TikTok.
- No t'ho creuràs. - Què?
M'han escrit de Popstar Xina.
Volen que hi torni com a jutge,
i volen que la canti. Però si no té ni títol!
I "Beautiful ruins"?
"Beautiful ruins".
És perfecte. Mare meva, això és millor que Eurovisió.
He de tornar a París.
Emily, m'he redimit.
Estem dissenyant el nou hotel Bulgari,
no els vestuaris d'un estadi.
Vinga, va, heu de pensar!
Quan entrin al vestíbul vull que es quedin sense alè!
Per com de bonic serà tot.
Aquí no hi ha res bonic!
Mare meva.
El vaig conèixer quan comprava de segona mà.
Sylvie Grateau.
No m'ho puc creure, estàs estupenda.
Estàs preciosa, reina.
Doncs mira que tu...
Saluda aquests cracs.
Són un equip de somni.
Ella és l'ultima dona amb qui vaig anar al llit
abans de fer-ho amb homes.
Au va, mai sé si és un compliment o un insult.
M'alegro de veure't.
Jo també.
Què hi fas, a Roma?
He vingut per negocis i necessito un favor.
Certo. El que vulguis.
Necessito una oficina per demà, per a una reunió important.
Serà un plaer.
Aquí n'hi ha moltes.
Aquesta sala seria perfecta.
La meva?
Només per una tarda.
I una cosa més:
podries treure el cartell de Giorgio Barbieri Design de la porta?
Se suposa que és la seu a Roma de l'Agència Grateau.
No has canviat gens ni mica.
No. Ja et vaig canviar a tu.
AGÈNCIA GRATEAU
Me'n vaig a dinar, potser trigo.
- No em passis trucades. - D'acord.
Quan el gat no hi és, les rates ballen.
Perdona?
És un refrany.
Reserva dos vols a Roma. Ara mateix.
Què passa?
He parlat amb la Sylvie. Fes les maletes. Tenim una reunió a Roma.
- A Roma? Com mola! - Sí.
Maletes fetes: m'ho compro tot allà.
Per cert, compartim habitació.
- No. - Sí.
De dos llits. Però no hi pots dur desconeguts.
Per qui m'has pres?
Et conec de sobres.
A mi no m'agrada l'eslògan.
"Els italians ho fan millor". És meravellós.
I és millor que res, que és el que teníem quan hem arribat.
De moment, no en parlarem. Avui hem de vendre l'agència.
És el meu somni: per fi tenim seu a Roma.
Només serà aquesta tarda. No us hi acostumeu.
Moltes gràcies per venir.
És un honor conèixer-la, signora Muratori.
Un grandíssim honor.
Son molt amables, però no ens donin les gràcies.
L'Emily ja sap que mai hem volgut promoure l'empresa
i encara no sé si ho voldrem fer.
Jo crec que ho pot tenir tot.
Pot ser una empresa petita i independent
i alhora amb presència global.
Si volguéssim contractar una agència, per què una francesa?
Perquè oferim una altra perspectiva.
Sabem que els italians ho fan millor.
Ja.
- Ja ho sabem. - Sí.
És evident, no?
És clar que no serà l'eslògan.
- No. - No. I ara.
Mai s'ha fet publicitat de Muratori,
però tinc pensada una campanya discreta,
que no se centra en la marca.
No anunciaríem la vostra roba, sinó el vostre estil de vida:
la família, l'alegria, la comunitat.
I a baix a la dreta, hi posarà "Umberto Muratori",
amb una lletra tan petita que t'hi hauries d'acostar per llegir-la.
Sembla molt interessant, però...
no poden venir de París
i intentar enganyar a una italiana.
No entenc per on va.
L'Agència Grateau no té seu a Roma.
Això és el despatx d'en Giorgio Barbieri.
Com?
Qui és aquest Giorgio? No sé qui és.
Diria que es va mudar a un despatx més gran.
Si us plau, pareu.
A Roma ens coneixem tots.
De fet,
soc l'última dona amb qui va anar al llit abans que ho fes amb homes.
Perdó?
Bé, a vegades em falla la memòria.
No em vas dir que et reunies amb l'Antonia Muratori.
T'hauria avisat que perdies el temps.
Antonia. Perdó, signora Muratori,
com vostè, faria el que fos per treballar per amb la gent que m'importa.
Perquè llavors no és feina, sinó amor.
Llavors m'entén.
Ens entén.
I jo entenc en Marcello.
Vol menjar-se el món.
No és el que jo voldria, però ens calen diners.
No em puc permetre el luxe de ser tan primmirada.
Doni'ns sis mesos.
Fa sis anys que no pago impostos.
Sis mesos no són res.
Mamma, d'aquí a sis mesos potser ja no tindrem l'oferta de JVMA.
Si tant ens volen, que s'esperin.
Té sis mesos.
Antonia.
Quines ganes de treballar amb vostè.
Aquesta nit faré una festa per celebrar
que les meves dues dones preferides són a Roma!
Al final,
resulta que has vingut per negocis i no per mi.
Ja et vaig dir que no.
Enhorabona. Has aconseguit el que volies.
Marcello.
Ho sento.
AGÈNCIA GRATEAU
Agència Grateau.
És fortíssim!
És increïble!
No, ja li dic jo.
Moltíssimes gràcies.
Gràcies, adeu!
Gabriel!
Gabriel, tinc una notícia que al·lucinaràs.
Ens ha trucat Michelin. Avui anunciaran les estrelles.
Te'n donaran una.
No és veritat.
La Marianne era una farsant.
Que és veritat, t'ho prometo.
He parlat amb en Régis Lombard,
que treballa a Michelin.
I l'Emily? M'ho hauria de dir ella.
És a Roma, amb aquell tio.
Sé que en tenies moltes ganes.
I t'ho mereixes moltíssim. Ho hem de celebrar aquesta nit, aquí.
Sí, tens raó.
Avui ho celebrarem.
Estic molt orgullosa de tu.
Ens veiem aquesta nit.
El mòbil em treu fum.
Fins aquesta nit.
Apa, à tout à l'heure.
Perdoneu. Ei, escolteu-me!
Vull dir unes paraules.
M'agradaria fer un brindis per dues dones molt poderoses.
Que siguin tres dones poderoses.
No seríem aquí sense l'Emily.
Per tres dones poderoses!
Em sona aquesta cara. Què passa?
No te'n deus haver adonat, però hi falta algú.
En Marcello.
No passa res. Afortunada en la feina, desgraciada en l'amor.
Emily, ho sento molt. No volia...
Sí que volies. I tant et va fer.
Però la decisió la vaig prendre jo, tot i que no sé si és la bona.
Jo diria que sí.
SOC A PARÍS. ON ETS?
A ROMA.
TORNA, ET TROBO A FALTAR.
HE D'ACABAR DE TANCAR ALGUNS SERRELLS. TORNARÉ AVIAT, REI.
- Ciao. - Ciao.
Creia que no venies perquè estaves enfadat amb mi.
Ma mare m'ha dit que has demanat no treballar amb nosaltres.
Vinc a preguntar-te per què.
No vull treballar amb tu, Marcello.
Vull estar amb tu.
Demà me'n torno a París.
Doncs haurem d'aprofitar al màxim la nostra última nit a Roma.
Pardon.
Xef Gabriel,
és el tercer cop que vinc
i cada experiència ha estat millor que l'anterior.
Perdoni, qui és, vostè?
Un home aficionat al bon menjar
i que no accepta tracte preferent.
Enhorabona, tio.
Sabia eres especial. Ensumo el talent.
Aquest èxit també és vostre, socis.
No ho hauria aconseguit sense la vostra confiança.
- Ni sense els seus diners. - Cert.
Estem pelats,
però m'ho he passat pipa.
Després d'això, les coses canviaran.
Dinerets!
No em puc creure que em donin una estrella.
Tant de bo hi fos l'Emily.
Sense ella, em sembla buit.
- Enhorabona. - Gràcies.
Me n'alegro moltíssim. És que ets un geni.
Gràcies.
- Un clau en treu un altre. - Sí.
Puc parlar amb tu un moment?
Sí, és clar.
Genevieve, no vull que et facis falses il·lusions.
L'altra nit es va descontrolar,
però va ser només aquella nit.
Ets la meva veïna i amiga,
i també algú amb qui treballo.
Que no passi d'aquí.
I tant, tranquil.
Me n'alegro d'haver-ho aclarit.
Disculpa'm.
Bonjour, soc l'Emily Cooper.
Ja saps què fer després del senyal.
Emily, soc jo.
Per fi m'han donat l'estrella.
T'estic molt agraït.
Per tot.
Quan et tornaré a veure, doncs?
Depèn. Quan vindràs a París?
Ben aviat. Però ara tens una bona excusa per tornar a Roma.
Només si som tu, jo i la pasta.
Un trio.
No sabia que fossis d'aquestes.
Ciao, bella.
Emily, soc jo.
Per fi m'han donat l'estrella.
T'estic molt agraït. Per tot.
Visca!
Perdó. Tinc una gran notícia.
Li han donat l'estrella Michelin a en Gabriel.
I ens n'alegrem moltíssim, però centrem-nos en el que toca.
L'Agència Grateau obrirà una seu a Roma
i algú l'ha de dirigir.
Voluntari!
Ho he de fer jo.
El meu italià és perfecte i soc el més veterà de la taula.
I per això em cals a París.
Doncs jo. Somnio amb viure a Roma
des que vaig passar un estiu
de becari d'un dels gossos de Valentino.
De debò?
Sí. Tres mesos de glamur en un soterrani.
Així és el món de la moda.
No us oblideu d'algú molt important?
Jo.
Jo també parlo italià i he viscut força aventures aquí,
però he de triar el millor per la marca.
I per això, m'agradaria...
que l'Emily dirigeixi la seu de Roma.
- Què? - Jo? Per què?
Vas impressionar l'Antonia a la reunió.
I va acceptar l'acord sempre que te n'encarreguis tu.
Ella o el fill?
L'Emily no parla italià!
Mamma mia! Quina merda!
Tampoc parla francès i no ha estat un problema.
Què implica tot això?
Que et quedes a Roma.
T'he trobat pis. Ves a veure'l.
Que t'enviïn la roba. No podem perdre temps.
Enhorabona, Emily, m'has arrabassat el somni.
I a mi.
Què?
No serà per sempre.
M'han trobat un pis temporal.
Doncs fes-me lloc, tia,
perquè quan torni de Shanghai vindré a Roma.
M'ho promets?
I tant.
He de treure suc del passaport.
Ciao.
Què feu desperts tan aviat?
Què fem desperts encara. Hem estat de festa tota la nit.
No ho saps?
En Gabs ja té una estrella.
- Enhorabona! - Gràcies.
Volem ampliar el negoci.
Jo aposto pel Gigi 2 a Londres.
A Nova York.
O a Roma. Així veuríeu l'Emily.
Què vols dir?
M'acaba de trucar. Es muda a Roma.
Pel tio aquell?
No, més aviat per feina, dirigirà la nova seu de l'agència.
París no serà el mateix sense ella.
Au revoir.
Estàs bé, tio?
Sí, és que... m'ha sorprès.
Vols saber què penso?
L'orgull et deixarà
sense la millor noia del món.
Com a mi.
Potser sí.
Però no pensava...
Deixa de pensar i fes cas al teu cor.
Encara la pots recuperar.
Com, si està amb aquell?
Perquè no pot estar amb tu.
Em disculpeu un moment?
BÚSTIA DE VEU
Perdona el meu francès tan penós, Gabriel,
però et volia donar l'enhorabona
i dir-te que estic molt orgullosa de tu.
Et mereixes tot això i molt més.
Com pot veure, és una zona tranquil·la.
Vostè primer.
Ja hem arribat.
Es va construir al segle XVII i formava part d'un palazzo familiar.
És preciós.
És petitó, com sol passar a Roma,
però miri quines vistes.
Espectaculars.
Li deixo la clau i la meva targeta a la porta.
Grazie.
@EMILYA...
A quina part de Roma ha anat?
Preparada?
Un moment.
Crec que seràs feliç aquí.
Ja soc feliç.
Andiamo.
Subtítols: Cristina Riera Carro