Istenem, ez hihetetlen!
Szóhoz sem jutok.
Ilyet! Emily Coopernek elakadt a szava.
Tudom, hogy szereted Párizst,
de szerintem Velence a világ legszebb városa,
és talán a legromantikusabb is.
Tök jó, hogy együtt vagyunk itt.
Ötéves korom óta a bakancslistámon volt Velence.
Melyik ötévesnek van bakancslistája?
Annak, aki mániákusan listát ír mindenről.
- Úristen! - Istenem!
Nézd!
EMILY PÁRIZSBAN
EMILY VELENCÉBEN
Itt szállunk ki.
De ez nem is a hotel.
Előbb megnézzük a helyszínt, ha nem baj.
Dehogy baj!
Sziasztok!
Üdv a San Francesco della Vignában!
- Ejha! Tökéletes. - Tudtam, hogy tetszeni fog.
A kanális mellett van, így a vendégek hajóval érkezhetnek.
Tavaly a Dioré volt. Durva, hogy le tudtuk foglalni.
Marcello, már várnak a modellek a végső igazításra.
- Menjünk! - Jövök én is.
Így is rengeteget segítettél, és először vagy itt. Menj várost nézni!
De dolgozni jöttem.
Menj már!
Majd én intézek mindent.
Biztos?
Az. Gyere már!
Oké. Találkozunk a St. Regisben.
Ennyit arról, hogy dolgozni jött.
Egy, kettő...
Jaj! Oké.
Jesszusom!
Szerintem nem láttalak még ilyen boldognak.
Tudom.
Büszke vagyok Marcellóra.
És olyan jó, hogy itt lehetek vele. Vagyis veletek.
Még sosem mosolyogtam ennyit.
Jó ilyen szerelmesnek látni. Megmelengeti a kis rágcsálószívem.
Mi?
Nézd ezt a hidat!
A rágcsálószíved?
Ja, igen!
A „Moulin Rat”. Van valami fejlemény?
A producerek átküldték az első animációkat Satine-ről.
Vagyis Ratine-ről.
Na muti!
Atyaég, de édes vagy!
Béna, ahogy remeg a bajszom a magas hangoknál,
de a patkánycickóm elég jó lett.
Jó, hogy csak kettő van.
Ugye?
- Bocs, de ezt fel kell vennem. - Oké.
Szia, Sylvie! Már úton vagy?
Nem, Rómában vagyok.
Rómában?
Miért?
Emlékszel Jane-re?
Hogy felejthetném el? Ezúttal mit csinált?
A férje váratlanul meghalt.
Istenem, ez szörnyű! Sajnálom.
A temetésén vagyok, de holnap ott leszek a bemutatón.
Ha maradnod kell, miattunk ne aggódj!
Nem. Holnap ott leszek.
Nemcsak Marcello kockáztat ezzel, hanem én is, és muszáj összejönnie.
Mindenki érdekében.
Mennem kell.
Holnap találkozunk.
Olyan jó barát vagy, hogy ideutaztál.
Nem hagyhattalak magadra életed legszomorúbb napján.
Igazából
az jövő héten lesz, mikor az ügyvédek felolvassák a végrendeletet,
és megtudom, mennyi adósságom van.
Eladnám a petesejtjeimet, de azoknak már annyi.
Nekem is üzletemberhez kellett volna mennem.
Laurent most vitt csődbe két klubot,
és hitelt vett fel anyám ingatlanjára.
Ki tudnám nyírni. Bocs. Ez érzéketlen volt.
Nem volt.
Tudtam, hogy eljön ez a nap. Ezért gyászoltam előre.
Mit kezdesz Laurent-nal?
Amit már rég meg kellett volna tennem.
Elválok tőle.
Végre megszabadulunk tőle!
Nem tőled, drágám.
Ég veled, szívem!
„A mindörökké ma kezdődik.”
Ez nekünk szól.
Ne már! Nem hiszem el!
Láttad az útlevelemet? A reptéren még tuti megvolt.
- Lezuhanyzok, és segítek megkeresni. - Köszi.
Vacsorára foglaltam asztalt a kedvenc éttermembe.
Kettőnknek.
Ma csak magamnak akarlak.
Jó?
Persze. Nagyon jó.
Oké.
Most megyek, Mindyvel iszunk valamit.
Oké.
TALÁLKOZNUNK KELL!
Mi? Megkéri a kezed?
Bocs. Tök izgatott lettem. Ünnepelnünk kell.
Két Aperol Spritzet, per favore.
- De örülsz? Nem úgy tűnik. - De, örülök. Csak meglepett.
Korainak tűnik.
De közben meg miért ne?
Egy csapat vagyunk.
És ha arra gondolok, mi lesz jövőre vagy öt év múlva...
- Amit gyakran szoktál. - El tudom képzelni magunkat.
És most, hogy Párizsban él, mindenem meglehet, amire vágytam.
Szerelem, munka, legjobb barátnő.
Sírni fogok.
Grazie.
Köszönjük.
Rád és Marcellóra!
Legyen a tiétek a világ minden boldogsága!
Megérdemlitek.
- Ezzel jelentkezel tanúnak? - Jelentkeznem kell?
Dehogy.
- Este a kedvenc éttermébe megyünk. - Úristen! Ott fog megkérni.
Tényleg megtörténik, csajszi! Csak nehogy salátát rendelj!
Gázos, ha felteszi a nagy kérdést, neked meg saláta van a fogaid közt.
Hogy fogja csinálni?
Éneklő pincérekkel?
- Vonósnégyessel? - Ne már! Ideges leszek.
Tudom már! Pezsgőspohárral. Elegáns, mint amilyen ő is.
- Ne húzd le! - Sose húzom le.
Ja, azt én szoktam.
Buonasera.
Marcello Muratori.
Grazie.
Emily. Azon gondolkodtam,
mi lenne, ha nem lettem volna ott a hegyen Megève-ben.
Vagy ha nem mentem volna el pólózni Párizsba.
Teljesen más lenne az életem.
Az enyém is.
Tök mázli, hogy nem tudok síelni!
Miattad hiszek magamban.
Te meglátod bennem, amit más nem. A kreativitást.
Bárhogy is alakul a bemutató, én már úgy érzem, győztem.
- Nem rendeltem desszertet. - Én igen.
Tiramisu. A specialitásuk. Ők maguk készítik a savoiardit.
A savoiardit?
Olaszul így mondjuk a... babapiskótát.
Kóstold meg!
Oké.
Finom, ugye?
Igen. Az.
Egyed! Áss le az aljáig! Az a legjobb része.
- Van benne egy kis meglepetés is. - Oké.
Találtam valamit.
Megtaláltad.
Aha.
Ez egy...
kis keksz.
A velencei csokinál nincs jobb.
Isteni!
Nem kért meg?
Igazából megkönnyebbültem.
Sose úgy képzeltem, hogy tiramisuval kérik meg a kezem.
Ja, ezt a sztorit kéne mesélned életed végéig.
De meglesz.
Tuti megvárja, hogy lemenjen a bemutató.
Kivéve, ha most akar megkérni. Szia!
- Bocsánat. - Ugyan!
- Baj van a helyszínen. - Mi?
Valami, amit látnunk kell. Gáz van.
- Oké, menjünk! - Menjünk!
- Szia! - Sziasztok!
Itt leszek, ha kellek.
Itt meg mi történt?
Nem is esett este az eső!
Lentről jött, nem fentről.
Ez az aqua alta.
A dagály természetes jelenség. A telihold okozza.
És nem tudjuk eltüntetni innen?
Valami nedves porszívóval.
Nem. A víz attól mindig visszafolyna.
Végül is süllyed a város.
Ezért volt szabad a helyszín.
Igen, Venezia kegyetlen szerető.
Próbáltam másik helyszínt találni.
A Hotel Danieli foglalt. A Palazzo Ducale is.
A Dózse-palota megint a Max Maráé.
Kapzsi gazemberek.
Ha találnánk is egy új helyet,
hogy vinnénk át oda a bemutatót a vendégekkel együtt?
Van itt egy templom, de elküldtek.
Azért kösz, Paddington.
A helyiek is ebben vannak, és nem vágom tönkre a cipőmet.
Megnézem a ruhákat.
Én sem örülnék neki, de lehet, hogy le kell mondanunk.
Nem mondhatjuk le. Összetörne Marcello szíve.
Na és Sylvie?
Rómából jön, és tuti kicsinál mindenkit. Kezdve veled, Luc.
- Mert? - Mert te foglaltad le a helyet!
A ruhák szárazak, de hogy tartsunk bemutatót 15 centis vízben?
Hol lesz a kifutó? Hol ülnek a vendégek?
Mindenki vizes lesz.
Nem fog elúszni a bemutató.
Itt fogjuk megtartani.
Csak újra kell gondolnunk,
és tudjátok,
azt tenni, amit a helyiek.
Most!
Ne!
Úgy. Még többet!
- Elég lesz? - Aha.
- Oké. - Oké.
Köszönjük, hogy eljött.
Vegye el! Az első sorban nagy lesz a fröcskölés.
Veszély közeleg! Nekünk annyi.
Mi a fene folyik itt?
Innen átveszed?
Improvizálnunk kellett az aqua alta miatt.
Te jóisten!
Egyszer csak elöntötte a víz.
Hasonló történt a lakóhajómon, csak ott a vécé miatt.
Egyikre se számítottam.
Világosan megmondtam, hogy jól kell sikerülnie a bemutatónak.
Hogy sikerülhet jól, ha víz alatt van?
Van vésztervünk.
A gumicsizma?
Az is a vészterv része, igen.
És mi a vészterved Marcello anyjára?
Úristen!
Mit keres itt Antonia?
Szerintem nem a víz a legnagyobb problémánk.
- Hol van Marcello? - Bujkál.
Elég, Luc! Jó lesz minden.
Hölgyeim és uraim! Hamarosan kezdetét veszi a bemutató.
Most meg mire készül?
Mamma.
Bravó, kincsem! Bravó!
Akkor tetszett?
Igen. Nagyon tetszett.
Gyönyörű volt.
A Muratori szellemisége
új köntösben.
Akkor nem perelsz be minket?
Persze hogy nem.
Ki se tudnám fizetni az ügyvédet.
Vérbeli tervező vagy,
akárcsak az apád volt.
Sajnálom, hogy eddig nem láttam.
Marcello.
Ideje félreállnom,
hogy átadjam a helyem valaki sokkal tehetségesebbnek.
Mire célzol? Ne!
Hölgyeim és uraim, Marcello Muratori,
a Muratori divatház új feje és reménysége.
Milyen érzés a divathét szenzációjának lenni?
Csodálatos.
De az, hogy visszakaptam a családomat, még csodálatosabb.
- És anyukád átadja neked a céget. - Nekünk. Egy csapat vagyunk.
Az egyetlen feltétele, hogy te legyél a marketinges.
Annak nagyon örülnék.
Sok dolgot át kell gondolni. De most élvezzük az estét!
Próbálom. De alig várom, hogy munkához lássak Solitanóban.
Solitanóban? Meddig leszel ott?
Emily, nem vezethetem a Muratorit Párizsból.
Csak... azt hittem...
El se tudod képzelni, milyen szép ott az élet.
Egyszerű, csendes élet, de sosem unalmas.
Napközben nagyon elfoglaltak leszünk, de este... kettesben leszünk otthon.
És az hol lenne?
Anya a nővéremhez akar költözni, hogy nekünk adja a házat.
Azt a gyönyörű házat?
Ahol felépíthetjük az életünket.
És Olaszország valaha volt legjobb divatcégét.
Ez az egész olyan csodálatos. És kicsit sok egyszerre.
Tudom.
Nem kell most döntenünk.
Csak az számít,
hogy együtt vagyunk.
Rajtam is behajthatják az adósságait, hiába válunk el?
Hihetetlen!
Beszélünk, ha visszamentem Párizsba.
- Mennyit hallottatok? - Mi? Semmit. Nem figyeltünk.
Miért?
Talán baj van?
A bíróság felszámolja Laurent vagyonát, beleértve a te vagyonodat is.
Igen.
A megtakarításomat, a lakásomat és a cégemet is.
Várj! Akkor az Agence Grateau bajban van?
- Gyorsabban süllyed, mint Velence. - Ez mit jelent pontosan?
Eladnak, felszámolnak. Még nem tudom.
Az alapításnál itt voltatok. A likvidálásnál ne legyetek!
Ha visszaérünk Párizsba...
kezdjetek munkát keresni!
És Emily?
Neki már ott a Muratori.
Épp időben szállt ki.
Menjünk!
Alfie!
Épp a Hotel Danieli tetején bulizunk.
Itt kéne lenned.
Jó lenne.
Ezen a tetőn nem olyan jó a buli.
Hallom, mégsem lesz per.
Igen, mindenki tökre megkönnyebbült.
Nicót keresed? Vagy Marcellót?
Nem.
Téged.
Látni akarlak, ha visszajöttél.
Hát, izé... Jó, tuti...
Tuti lesz valami nagy céges buli, vagy ilyesmi.
- És... - Tudod, hogy értem.
Tudom, folyton szívjuk egymás vérét,
de... ne tegyünk úgy, mintha nem lenne köztünk semmi!
Itt vagy?
Igen, most nem tudok beszélni, de... Oké. Akkor, majd ha visszamentem.
Oké. Szuper.
Alig várom.
Pont ez kell most nekem.
Ejha! Szomjas vagy?
Mindig lehúzom.
Rossz szokás.
- Értem. - Gyere! Vár a tiszteletkör.
Grazie.
Még nem volt alkalmam gratulálni.
Merci.
Jól sikerült, ugye?
Nem a bemutatóról beszélek, hanem Antonia ajánlatáról,
hogy vezessétek a Muratorit.
Marcello biztos nagyon örül.
Igen. Tényleg örül.
De akkor Solitanóban kéne élnünk.
Nem azért mondom.
Gyönyörű falu, és mindenki irtó cuki.
De...
De mi?
Mi lesz az Agence Grateau-val?
Mi lenne, Emily?
Ne szórakozz már! Csapj le erre a lehetőségre!
- Ez komoly? Miért mondod ezt? - Mert...
Ez az ipar kiszámíthatatlan. Okos húzás elmenni belsős marketingesnek.
Felépíteni a brandet, egy egész birodalmat.
De akkor... nem dolgoznánk többé együtt.
Szerintem túlélnénk. Az instázást csak nem tiltanák meg.
Nem.
Te lehetsz a következő Miuccia Prada.
Szerencsések, hogy nekik fogsz dolgozni.
Én is az voltam.
Nagyon.
A Marcello Muratorira!
Hálával tartozom mindannyiótoknak.
De főleg neked... Emily.
- Mióta ismerlek, megváltozott az életem. - Mindenkié.
És igen, fontos nekem a cég,
de van valami, ami még annál is fontosabb.
Te.
Nico?
Te is mondani akartál valamit?
Igen, köszi.
Most jön az én dicshimnuszom?
Nagyon rázós időszakon mentem át a családom miatt.
És te végig támogattál engem.
Az az igazság, hogy nélküled nem lennék itt.
Ti tesztek minket a férfiakká, akik vagyunk.
Igen, elég jók vagyunk.
Mi? Nem!
Én...
Szeretlek, de nem tehetem.
Mit?
Nem mehetek hozzád.
Nem hagyhatok hátra mindent Párizsban, hogy Solitanóba költözzek.
Ez nem az én életem.
Ez meg nem a te gyűrűd.
Mi?
Nicónak őrizgettem.
Ez az enyém?
Mindy,
szeretlek.
Azóta szeretlek, hogy megismertelek a gimiben.
És veled akarom leélni az életemet.
Szóval...
Hűha!
Hozzám jössz feleségül?
- Ne mondj nemet! - Dehogy! Mármint igen!
Úgy értem, oui vagy sì, mindegy!
Várj!
Úristen, ez a gyűrű...
- Szeretlek. - Én is.
- De ez most komoly? - Igen, az.
Gratulálok!
Nagyon örülök nektek.
Sajnálom.
Szörnyen érzem magam.
Megláttam a gyűrűt, és... Összezavarodtam. Nem tudtam...
Azt hittem, hogy...
Sajnálom.
Nem kellett volna így rávágnom.
Azt mondod?
Mert amúgy én is így képzeltem el a jövőnket.
Én is. De amikor azt hittem, hogy tényleg megtörténik...
Rájöttél, mit érzel valójában.
Felépítettem magamnak egy életet Párizsban.
Érted? Keményen megdolgoztam érte,
és imádom.
És azt is, hogy a részese vagy.
Én is szeretem Párizst, de csak mert ott vagy.
Nekem Solitanóban a helyem, Emily.
Tudom.
Bár veled tarthatnék!
De nem teheted.
Ez egy gyönyörű álom.
De nem az enyém.
Em! Sajnálom, ami Marcellóval történt.
Tudom, hogy szereted.
Igen.
De mindketten másra vágyunk.
És ha Solitanóba költöznék, úgy érezném magam,
mint egy kastélyba zárt hercegnő.
Attól szép tündérmese lenne.
Igen, de... úgy tűnik, eddig is csak annyi volt az egész.
- Igen. - De legalább te rátaláltál a hercegedre.
Durva, mi?
Nico már esküvői dátumokkal bombáz. Én meg még a szüleimnek se szóltam.
Nem kellene apukád áldását kérnie?
Dehogy!
Akkor ő akarna megszervezni mindent.
- Felhívhatja, ha már összeházasodtunk. - Mindy!
Mi van? Amúgy is utálom az esküvőket.
Engem csak a lánybúcsú érdekel.
Azt viszont én szervezem meg.
Elmehetnénk mondjuk Míkonoszra. Vagy várj! Inkább Ibizára!
Azt hittem, én szervezem meg.
Hát persze hogy te.
Sziasztok!
- Szia! - Szia!
Mikor jöttél?
Tegnap.
- Itt mi a helyzet? - Minden szuper.
Bár elég sokba fáj az új séf.
Az új szexi séf? Na, és milyen a pasi?
Igazából nő.
Mázlista!
- Nekünk mennünk kell, szóval... - Igen.
Ez meg mi?
Ez egy...
- Nico eljegyezte őt. - Igen.
Már a menyasszonya.
Mikor akartál szólni?
Most szóltam.
Nem.
Emily szólt.
Tudod, ilyenkor sok boldogságot szokás kívánni.
Csak annyit tudok mondani, hogy sok szerencsét.
Hatalmas hibát követsz el.
Alfie!
Tudja, mire gondolok.
Mi van köztetek?
Semmi.
Ez nem volt semmi.
Még mindig szereted?
Ó, Min!
Uramisten! Mit művelek?
Emily!
Visszajöttél!
Még itt dolgozom, nem?
Utánad akartuk küldeni a holmidat Solitanóba.
Kivéve a pink tűzőgépet. Mindig is tetszett.
Nem megyek Solitanóba.
Szakítottunk Marcellóval.
Úgy sajnálom!
Köszönöm, Sylvie. Azt...
Azt hittem, ő az igazi.
De rájöttem, hogy ez nem az én utam.
Örülök, hogy itt vagy.
Én is.
De valamit tudnod kell.
A cég bajba került, majdnem lehúztuk a redőnyt.
Mi? Miért nem mondtad el?
Meg akartalak kímélni.
Szerencsére akadt egy megmentőnk.
Hogy tovább működhessünk, lett egy társtulajdonosom.
Így változásokra számíthatunk.
De ki az?
Ki kér pezsgőt?
Jaj, ne!
Igazából La Marca prosecco. Hivatalosan csak ezt ihatom.
Ő a megmentőnk? Azt hittem, nincs pénze.
Már van, drágám.
Lesokkolt a férjem halála,
de az még jobban, hogy rám hagyta a palazzót.
A Four Seasons pedig megkeresett egy elképesztő ajánlattal.
Az enyém lesz a világ első Four Seasons Palazzója.
És mostantól az Agence Grateau társigazgatója vagyok.
Ez kurva jó lesz!
Íme! Serpenyőben sült keszeg citromos kapribogyómártással.
Ez a mai fogásból van?
Biztosan mondhatom, hogy az ponty volt.
Oké.
Gabrielre,
aki csodás ételekkel kényeztetett minket Ko Szamujtól Krétáig.
Gabrielre!
- Gabrielre! - Köszönöm. Jó étvágyat!
Ó, Gab...
Már szólni akartam,
hogy a hónap hátralevő részét a Londoni házban töltjük.
Itt maradhatsz pihenni, amíg vissza nem jövünk.
A munka egyik előnye.
Ez...
- Köszönöm. - Ugyan!
Megérdemled.
GONDOLTAM, SZÓLOK, HOGY EMILY ÚJRA PÁRIZSBAN VAN.
SZÉTMENTEK MARCELLÓVAL.
AZT KEZDESZ AZ INFÓVAL, AMIT AKARSZ.
EMILY - AHOGY ÍGÉRTEM... A KÉPESLAP.
EL VAGYOK VESZVE NÉLKÜLED. GYERE EL GÖRÖGORSZÁGBA!
GÖRÖGORSZÁGBÓL SZERETETTEL
- Feladná ezt nekem? - Persze.
Köszönöm.
DIEGO BORELLA EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Bednárik Henriett