Pystyt tähän.
Olet ällöttävä.
Ryhdistäydy.
Ethän sinä edes välitä.
Tämä on hauskaa.
Saat sinä pitää hauskaa.
HOMOUS ON SYNTI-SEN KIVAA!
Mustien transsukupuolisten elämällä on väliä!
Suojelkaa transnaisia!
Meillä on oikeus olla olemassa.
SYNNYIN TÄLLAISEKSI
Valtava määrä rakkautta oli aivan hänen edessään,
mutta silti hän kääntyi ja juoksi pakoon.
Tämä on Simone.
Pidä Simonea itsenäsi.
Simone herää joka aamu uskoen,
että tänään hän voi vihdoinkin olla onnellinen.
Hän ei ymmärrä, että vain hän itse on onnensa tiellä.
Simone ei koskaan tuntenut kuuluvansa minnekään.
Simonesta on aina tuntunut siltä,
että hänet oli kutsuttu vahingossa.
Lopulta Simone sai kerättyä rohkeutta -
tehdäkseen sen yhden asian, joka muuttaisi kaiken,
ja täyttäisi aukon,
joka oli kasvanut hiljaa hänen sisälleen,
mutta tehtyään sen hän sai huomata jotakin kauheaa.
Hänestä tuntui edelleen samalta.
Simone alkoi ihmetellä, että voisiko olla niin,
että hän tuntisi olonsa aina -
yksinäiseksi.
"NAISIMPRESSIONISTI"
Onko siinä pakko lukea "naisimpressionisti"?
En ole koskaan kuullut puhuttavan "mieskuvanveistäjistä". Oletko sinä?
Kaipa he halusivat korostaa...
Älä sinä siinä transselitä minulle.
"Berthe Morisot, impressionisti" olisi riittänyt aivan hyvin.
Laittakaa minut Renoirin viereen, ja antakaa historian päättää.
Se kusipää varasti kaiken minulta.
Tuo ei ole ihan totta, mutta...
Mitä sinä siitä voisit tietää?
Opiskelin taiteita.
-"Opiskelin taiteita." -Rauhoitu, Berthe.
Hei...
-Saanko kysyä yhtä asiaa? -Anna tulla.
Olet kaikissa maalauksissasi yksin.
Mutta oletko sinä... yksinäinen?
Vai riittääkö sinulle tieto siitä, että olet rajoja rikkova nainen,
joka tekee uraa miesten maailmassa?
Toivotko, että allekirjoitan käsityksesi yksinolosta?
-Ehkä. -En ole yksinäinen.
Nain Manet'n. Maalasin koko perheemme.
He ovat seuraavassa huoneessa. Kyllä sinä sen tiedät.
Kuule. Olen taidetta.
Olen mitä vain haluat minun olevan,
mutta oikeasti, nainen, eikö sinun olisi jo korkea aika...
-Simone. -Jessus!
Carl!
Kun hiivit jonkun luo ja kuiskaat hänen nimensä,
se tuntuu tosi inhalta.
Kuiskithan sinäkin.
Koska säännöt sanovat niin. Ja koska olet pomoni.
Ja koska en ole vielä puhunut ääneen tänään.
Hän on aivan liian lähellä.
Carl, hän on vain joku vanhan ajan mies -
tai vampyyri, joka nauttii taiteesta. Mitä se haittaa?
Sinulla on kaksi tehtävää. Kerro ihmisille tietoja taiteesta,
äläkä päästä heitä aivan liian lähelle!
Mene.
Anteeksi?
Saisinko pyytää teitä astumaan hieman kauemmas taulusta.
Herra?
Saisinko pyytää teitä...
Jeesus Kristus!
Miten pääsit tänne tuon näköisenä?
PROFESSORI JALKA
Hyvänen aika. Tämä on sitä peliä.
Se jatkuu!
Minä tarvitsinkin tätä tänään. Et arvaakaan, miten paljon.
Mitä seuraavaksi? Oletko sinä vihje? Etsimmekö Claraa?
Pitääkö tanssia? Saatan saada potkut, mutta tanssin kyllä.
No niin, anna vihje. Hopi hopi!
Minne sinä nyt? Isojalka?
Isojalka!
Älä mene!
"Jos voima on poissa ja harmittaa,
etsi idästä vuolasta virtaa.
Tarvitset työkaluja ja menolippusen.
Vain sisältä löydät sä totuuden."
"Voima."
"Virtaa."
Oldenburg?
"Sisältä löydät sä totuuden."
KALANRUOKAA
"Kalanruokaa."
Hei.
Katso ylös.
Hei! Mitä sinä...
-Mitä sinä täällä? -Saimme vihjeen.
-Muistatko pelin? -Miten pääsit tänne?
Sinulla ei ole kulkulupaa.
Sanoin, että halusin yllättää sinut.
Tästä lähtien tämä päivä on syntymäpäiväsi.
Vaikutat vaivaantuneelta.
Minua nolottaa.
-Anteeksi. -Minun työni...
Työpaikkani on tosi tylsä.
En halunnut sinun näkevän minua näin.
Täällä on tosi tylsää ja...
Minua nolottaa, että näit minut täällä.
-Luulin... -Anteeksi.
-On kyllä kiva nähdä sinua. -Okei
-Sori, että meni oudoksi. -Tästä tulee kivaa.
-Muistatko kivan? -Joo.
Mihin arvelet -
näitä tarvittavan?
"Kalanruokaa." En tiedä, mitä se on.
En minäkään.
Peter, joku jätti tämän sinulle.
Hyvää syntymäpäivää.
Kiitos.
Okei.
"On nälkä, mutta olen nirso. Syön vain kotona."
Missä kalat elävät?
Lemmikkikaupassa, akvaariossa, joessa, meressä...
Pitääkö meidän tutkia Philadelphian kaikki vesistöt,
kunnes löydämme robottikalan kodin? Peter.
Taidan tietää, mistä tämä kala löytyy.
Jes!
Hyvä, Peter!
Niin sitä pitää.
Tehdään tämä.
Seuraavana Spruce Street.
-No, tästä sinun työpaikastasi... -Niin.
En tajua, miksi häpeät sitä. Teet töitä musiikin parissa.
Sehän on helkkarin hienoa.
Käsittelen dataa, en musiikkia. Jaottelen ja luokittelen.
Data liittyy musiikkiin, mutta se voisi olla mitä vain.
Millaista musiikkia itse kuuntelet?
Ei minulla ole suosikkeja. Kuuntelen sitä, mitä soitetaan.
Onko sinulla yhtään CD-levyä?
Tai kasettia tai vinyylilevyä?
Ei.
Itse asiassa tuo ei ollut totta.
Kerran minun piti ajaa hautajaisiin Marylandiin,
ja joku oli jättänyt vuokra-autoon CD-levyn.
Vuokrafirma ei halunnut sitä.
Minä sain pitää sen ja kuuntelen sitä joskus.
Okei.
-Nyt päästiin asiaan. -Joo.
Mikä levy se oli?
Kurjat, alkuperäinen Lontoon esitys.
Okei.
-Aika siistiä. -Hyvä.
Entä sinä?
-Mitä minusta? -Mitä teet työksesi?
Olen dosenttina museossa.
Sehän on hienoa! En tiedä, mikä dosentti on, mutta...
Vastailen taidetta koskeviin kysymyksiin.
Minulla on taidealan tutkinto.
Aioin jatkaa maisteriksi, mutta...
Oli pakko keskeyttää.
Miksi?
Elämä tuli väliin.
Ollaan vähän aikaa hiljaa.
Seuraavaksi tunnelma kiristyy -
ja sanot jotakin tahattoman ilkeää ilman syytä.
Olkaa varovaisia.
Anteeksi.
Olen tänään vähän outo.
Kuin katkera Amélie.
Ihan kiva sinä olet.
"Anomalia."
Mitä?
Se kai lausutaan "anomalia".
En haluaisi niuhottaa.
-Amélieko? -Niin.
Sanot "Amelie" ilman "nomaa". Se sanotaan "anomalia".
Et ole tainnut nähdä ranskalaista Amélie- leffaa?
En.
Olet hauska tapaus, Peter.
Mutta pointti on se, että tästä päivästä tulee hieno.
Meillä tulee olemaan hauskaa.
Onko sovittu?
Sovittu.
Peter.
Hyvin keksitty. Ruokitaanko pikkukaveria?
Joo, totta kai.
Tykkään laittaa ensin plussat -
ja sitten miinukset.
Valmiina?
Kolme, kaksi, yksi -
kala.
TERVETULOA FISHTOWNIIN
Ehkä paristot ovat tyhjiä?
Hei, täällä alhaalla.
Minä tässä, Clara. Onneksi tulitte.
Olen piileksinyt todella pitkään. Itse asiassa niin pitkään,
etten enää muista, missä olen. Teidän pitää etsiä minut.
Mitä sanotte? Lähdetään kadulle.
Haluan näyttää pari juttua.
Täällä sitä ollaan, ihan alussa. Täällä minä asuin lapsena.
Fishtown on nykyään paljon hienompi paikka.
Täällä ei kannattanut roikkua iltaisin,
tai päivisinkään, mutta jo silloin tämä oli maaginen paikka.
Katselkaa ympärillenne.
Kaikkialla on maagisia juttuja, kun oppii näkemään.
Ehkä ette vielä usko.
Ehkä ette vielä näe taikaa.
Joskus pitää hankkia uudet lasit.
Niin herra Salazar aina sanoi.
Vanha kunnon Salazar. Kertokaa terveisiä, jos näette häntä.
Meidän pitää tutkia Fishtownia, jotta löydämme Claran.
Ehkä tämä on niin kuin aarteenmetsästystä.
Tämä on Amélie! Nyt sinun ei tarvitse katsoa sitä. Olemme Amélie- leffassa!
Paitsi että Pariisin sijaan olemme Phillyssä.
-Totta. -No niin, vihjeitä.
Vihjeitä... Mieti.
Mieti, mieti...
"Joskus pitää hankkia uudet lasit."
Aivan. Eli meidän pitää etsiä Fishtownin optikko.
Niin juuri!
Toivottavasti ei, koska se kuulostaa tosi tylsältä seikkailulta.
-Niinpä. -Okei. Mieti.
Herra Salazar, lasit...
Taisin keksiä.
Saatan olla nero.
Miten voin auttaa?
Hienoimmat uudet lasinne,
herra Salazar.
Olette siis hänen ystäviään? Tiedättekö, missä hän on?
Emme vielä, mutta hän puhuu tämän kalan kautta.
Kuulostaa häneltä. Välitättekö viestin, jos löydätte hänet?
-Totta kai. -Sanokaa, ettei häntä tarvita enää.
Sanokaa, että Sal käski kiittää tyhjästä. Hän rikkoi lupauksensa!
-Siinä vaihtorahat. Ulos. -Mutta...
-Ulos! -Mennään.
UUDET LASIT
Olet tosi hyvä.
Hei.
-Hei. -Moi.
Tiedän, että ylireagoin, mutta pelkäsin häntä.
-Huomasin. -Niin.
Miksihän hän on noin vihainen Claralle?
En tiedä, mutta pian se selviää.
Otetaanko lasilliset?
Nythän on vasta iltapäivä.
Kuten haluat, mutta jos tulet mukaan,
Sal tarjoaa.
Tanssi sinäkin.
FISHTOWNIN KAPAKKA
-En tiedä, mikä tämä on. -Just.
Etpä tietenkään.
Näytä se kala.
Hieno on. En siltikään tiedä, mistä puhutte.
Tämä kala vastaa sinun kalaasi.
Kala on kala. Otatteko juotavaa vai ette?
Entäs nyt?
Se oli "Reunited", esittäjinä Peaches & Herb.
Seuraavaksi Simone nolaa taas itsensä.
Hei. Oletko kunnossa?
Joo, olen. Minä vain...
Anteeksi. Olin niin varma.
Kuulkaas...
Clara lähetti meidät.
Anna olla jo.
Ne tarkkailevat.
Ketkä?
Jejune-instituutti.
KAAKAOJUOMA
Eikö hän voi olla tavallinen mies, joka juo keskipäivän kaakaotaan?
En voi auttaa. Minulla on perhe.
Riski on liian suuri. Etsikää muualta.
Anteeksi, että häiritsimme. Mennään. Hänellä on perhe.
Mukavaa päivänjatkoa.
Menkää takaovesta.
Vessojen ohi.
Ottakaa kolikkonne.
ULOS
Odota.
Katso.
Kolikko.
SYÖTÄ POLETTI
KÄÄNNÄ
ELSEWHERE-YHTEISÖ
Hittolainen.
Tämä on varmaan Elsewhere-yhteisön kerhotalo -
tai päämaja tai jotain.
Tämä on älyttömän siistiä.
Niin on. Hemmetin siistiä.
Tällä he varmaan pitävät kuntoa yllä tehtäviä varten.
-Olet tosi kirjaimellinen. -Joo.
Kiitos.
Katso, minne se toinen johto menee.
Okei.
Tämä laitetaan päähän.
Se on aika pelottava.
-Laita se päähäni. -Mitä?
Laita se päähäni.
Okei.
-Oletko varma? -Joo.
Okei.
Ensin täältä takaa.
Sitten paikoilleen.
Oho, olen tosi lähellä kasvojasi.
Joo.
Ei se haittaa.
Entä nyt?
Polje.
Okei.
Hei.
Jos tämä toimii, minusta meidän on -
huomioitava se mahdollisuus, että olen oikeassa ja tämä on totta.
Sovitaanko niin?
Selvä.
Polje.
Okei.
ELSEWHERE-YHTEISÖ TEKEE UNISTA TAIKAA!
-Se on epätarkka. -Mitä näet?
Jonkinlaisen animaation.
En...
Se on joko liian kaukana tai liian lähellä.
Punaista ja sinistä.
Punaista ja sinistä... Ne uudet lasit!
Laita ne uudet lasit päähän.
Okei.
Huolettomuuden agentit,
tervetuloa Elsewhere-yhteisön päämajaan.
Olen nöyrä palvelijanne, komentaja 14,
optimististen outolintujen puhemies.
Meillä ei ole virallista johtajuushierarkiaa,
mutta voitte pitää minua kapuna, pomona, puheenjohtajana tai isäntänä.
Hyväksyn nämä epäviralliset tittelit äärimmäisen nöyrästi.
Tänään toimin oppaananne -
tässä lyhyessä mutta informatiivisessa pätkässä.
KETKÄ OVAT HYVIKSIÄ?
Esitys koostuu -
kolmesta helppotajuisesta ja informatiivisesta osasta. Osa yksi!
Elsewhere-yhteisö on sekalainen kollektiivi -
johon kuuluvat ihmissielut säilyttävät -
ja tuovat esiin kauneutta, joka kuuluu meille,
koska olemme osallisia jumalaiseen olemassaolon ihmeeseen.
Tuliko selväksi? Hyvä. Eteenpäin. Osa kaksi!
MIKÄ ON TEHTÄVÄMME?
Tehtävämme on varjella liikkeemme jumalaista kipinää,
joka vie Elsewheren maailman joka kolkkaan: Claraa.
Häntä pitää erityisesti suojella opportunistiselta -
ahneelta, moraalittomalta ja läpimädältä Jejune-instituutilta,
jota johtaa kiero Octavio Coleman. Tuliko selväksi? Hyvä. Seuraava!
MITEN SINÄ VOIT AUTTAA?
Yksi kerrallaan kansalaiset uskovat myytin,
että Elsewhere ei ole tavallisille ihmisille,
että me emme riitä, että olemme arvottomia,
inhottavia, kyvyttömiä tai aivan liian kiireisiä.
Jotkut uskovat, että Elsewhere itsessään on myytti.
Toiset uskovat,
ettei Elsewherestä riitä kaikille.
Liian moni uskoo, ettei kannata lähteä safarille,
koska lippu eläintarhaan on parempi.
Muistakaa ostaa t-paitoja, pehmoleluja -
ja eläinkeksejä. Namskista!
Hetkinen. Jokin meni pieleen.
-Kunto loppui. -Jatka vielä, se loppuu kohta.
Okei.
Voi kiesus.
Voi jestas sentään.
Namskista!
Mutta emme me, ystäväni.
Meidän on kiivettävä korkeimmalla katolle,
katsottava kultaista kupolia ja allamme olevaa kauneutta -
ilman kaupallisuuden taakkaa, ja nähtävä todellinen maailma.
Levittäkää viestiä. Elsewhere on kypsä poimittavaksi!
Liittykää vastarintaan!
Seuratkaa laskevaa aurinkoa ja etsikää hänet!
Etsikää Clara,
niin voitto on meidän!
Se loppui.
Luojan kiitos!
Se oli mahtavaa.
Peter, se oli yksi...
Et sinä noin huonokuntoinen ole.
Poljin älyttömän lujaa.
Sinä et nähnyt. Sinulla oli helppo homma.
Olet oikeassa. Vaihdetaanko?
Joo! Se käy.
Eikä! Mitä nyt?
Jejune!
Juostaan!
-Ota kala! -Sekin vielä!
Olisinpa nähnyt sen.
Se oli ihan mieletön.
Kiitos, kun uhrauduit.
Eipä mitään.
Siinä käskettiin seurata laskevaa aurinkoa.
Länsi on tuolla.
Minä hoidan tämän.
Mitä?
En tiedä. Kaipa minulla on vain kivaa.
Niin minullakin.
-Tämä on tosi mukavaa. -Sepä hyvä.
Mikä on suosikkikohtasi?
Tiedäthän sen äänen, joka aina kehuu tai haukkuu sinua?
En ole varma.
Onnenpekka.
Tällä hetkellä ääneni on hiljaa.
Pidän siitäkin, että jos nyt joku tuijottaa meitä,
se johtuu siitä, että pitelet tuota kalaa.
Ehkä ihmiset tuijottavat sinua, koska olet niin nätti.
Peter...
Pelkäätkö korkeita paikkoja?
Luultavasti. Miksi?
Kylläpä tänään tulee kuntoiltua.
Älä muuta virka.
Entä nyt?
Filmissä käskettiin -
kiipeämään korkeimmalle katolle.
Selvä.
Katsomaan kultaista kupolia ja allamme olevaa kauneutta.
Selvä. Tarvitaan siis kultainen kupoli.
Ja tuolla se onkin.
Vai mitä?
Joo, se se on.
Mennäänkö?
Sinä voit...
-Mene sinä vain. -Pelkäätkö sinä korkeita paikkoja?
En minä niitä pelkää, en vain...
En oikein pidäkään niistä.
Okei, minä käyn katsomassa.
Sinun pitäisi nähdä tämä.
Voit vain kuvailla sen.
En taida osata. Kyllä sinun pitää nähdä tämä itse.
Tiedän. Minä voin olla turvakaiteesi.
Vaikka väsähdinkin pyörän selkään, olen oikeasti tosi vahva.
Ole kiltti.
Luota minuun.
Paina nappia.
Eikö olekin hassua, mitä löytää, kun tietää mistä etsiä?
Kävin täällä tuumailemassa ja haaveilemassa tulevaisuudesta.
Oli vaikea nähdä mitään valoisaa,
joten päätimme todistaa sen.
Sen sanominen ääneen pelotti aluksi. "Näen täältä maagisia asioita."
Pelkäsin, ettei kukaan ymmärtäisi,
tai että minulle naurettaisiin, mutta sitten tajusin,
ettei taikuus ole hauskaa yksin. Kokeillaanko?
Sisällänne on varmasti jotakin,
jota ette uskalla sanoa ääneen.
Mitä jos vain sanoisitte sen, niin näkisitte, että pelko oli turha?
Kääntykää toistenne puoleen. Minä odotan kyllä.
Katso uutta ystävääsi ja sano se, minkä olet padonnut sisällesi.
Vapauta se otteestasi ja anna sen mennä.
Sori, en ole varma osaanko tehdä tämän.
Mutta aion yrittää.
En ollut tuntenut yhtään selkeää tunnetta -
pitkään, pitkään aikaan.
Sitten tapasin sinut ja tunsin jotakin.
En tiedä, miksi sitä pitäisi kutsua,
mutta tiedän, että kuulin musiikkia, kun näin sinut -
tanssittuani Isojalan kanssa.
Kuulin musiikkia kirjaimellisesti.
Luulin sitä aivohalvaukseksi.
Nyt luulen, että se oli jotakin...
...todella mukavaa.
Älä pilaa tätä taas.
En pysty tähän.
-Anteeksi. -Eipä mitään.
Minun pitää mennä.
Okei. Nyt tiedämme, että Clara oli loistava taiteilija.
Tuon tyylisuunnan nimi on muuten trompe l'oeil.
Ja Elsewhere-yhteisö -
on viileiden tyyppien porukka.
He välittävät vapaudesta ja kauneudesta,
vastustavat sortajia ja kaikkea sellaista.
Kysytäänkö kalalta mitä tapahtuu seuraavaksi?
Minä menen takaisin töihin.
Tämä oli kiva päivä, mutta nyt haluaisin olla taas yksin.
Annan kalan sinulle. Varmaan me nähdään taas joskus.
Etkö halua katsoa tätä loppuun?
Simone?
Sinäkö siellä?
Niin, mummi.
Tule käymään hetkeksi.
En ole nähnyt sinua tänään.
Ole hetki seuranani.
Mitä on tapahtunut?
Miten niin?
Sinulla on taas tuo itseinhoinen ilme.
Kerro mummille.
Kun olen yksin, minä pystyn tähän.
Minusta tuntuu, että alan osata tämän jutun.
Elämän tai mitä tämä nyt on.
Mutta heti kun kuvioon tulee muita ihmisiä,
on päivänselvää, etten tiedä yhtään mitä teen.
Aina kun Olivia Benson saa uuden työparin,
heillä menee aikaa totutteluun.
Ihmiset ovat erilaisia.
Kaikissa on jotakin, joka ärsyttää ihan hemmetisti,
jos päätät, ettei heissä muuta olekaan.
Mutta ihmiset ovat muutakin kuin kantamansa sotkut.
Mutta mitä jos ongelma ei ole muiden sotkuissa?
Vaan minun sotkuistani?
Minulla ei ollut ystäviä aiemmin, eikä ole nytkään.
Ehkä minut on tuomittu elämään surkeana ihmisvihaajana,
joka ei suo itselleen onnea.
No, se on sinun sotkusi,
mutta sotkujen piilottaminen ei auta asiaa.
-Tiedätkö miksi? -No miksi?
Koska sotkut haisevat.
Paskalta.
Sotkut haisevat paskalta, vaikka ne piilottaisi käsilaukkuun.
Et menetä mitään, jos olet rehellinen ja sanot:
"Hei, haluaisin kertoa kaikille,
että minulla on laukussa haisevia sotkuja."
Ratkaiseeko sen ongelman? Ei.
Mutta ainakin olette kaikki samalla puolella.
Kuulostiko tämä yhtään järkevältä?
Joo.
Kiitos, mummi.
Ystävätkö?
Ehkä.
Nyt he ovat vain ihmisiä, jotka haistavat sotkuni.
Kokeile pois.
"Hei, hyvät naiset ja herrat,
nimeni on Simone ja täällä haisee minun perseeni."
Missä hän on? En jätä väliin yhtään pelin elementtiä.
Hän on vasta 10 minuuttia myöhässä. Relaa.
Ehkä hän on vihainen jostakin.
-Mistä minä tietäisin? -Hän on sinun parisi.
Älkää riidelkö.
Muuten joudun ottamaan teiltä pelin pois.
-Lisää? -Ei.
Ei, minulla on teetä.
"Aika on lähellä. Valitkaa polkunne."
TÄSSÄ ON I.D.E.A.
Jejunen osakkeenomistajien kokous.
ELSEWHEREN MIELENOSOITUS CLARA VAPAAKSI / ALAS OCTAVIO
No tämä on helppo valinta.
-Menemme miekkariin. -Mitä?
-Elsewhere on hyvis. -Ei!
Alamme osakkeenomistajiksi. Elsewhere on rettelöitsijä.
-Etkö kuunnellut? -Joo.
Piirretty ja seinämaalaus tekivät asian aika selväksi.
Piirretty? Mikä maalaus?
Ei, ei!
Fredwynn ja minä kävimme kirjastossa, kansalaisopistossa,
ja lasten museossa.
Ne ovat hyväntekeväisyyshankkeita, jotka rahoittaa Jejune-instituutti.
He tekevät mahtavaa työtä.
Meillä oli ihana päivä.
Eikö ollutkin ihana päivä?
-Oli. -Meillä oli ihana päivä.
Elsewheren tyypit puolustavat vapautta -
ja kauneutta ja vastustavat ahneutta. Mitä puhuttavaa tässä on?
Ei, he ovat kuin se Occupy-liike.
Muistatko? Vastustamista ilman ratkaisuja.
"Hyvä on, saitte huomiomme. Mitä te oikein haluatte?"
Ei. Älä lankea Elsewheren propagandaan. Se on fantasiaa.
Jejune on todellista maailmaa.
Miksei todellinen maailma ole kuin Elsewhere?
He yrittävät hajottaa meidät.
He haluavat, että valitsemme.
-Voimme mennä kumpaankin. -Ei, tässä sanotaan selvästi...
En hyväksy diktaattorien valheellisia asetelemia.
Mielenosoitus on seitsemältä.
Kokous puoli kahdeksalta.
20 minuutin matka reippaalle kävelijälle, kuten minulle.
Tehdään molemmat. Saadaan tuplasti enemmän tietoa -
kuin puolia valitsevat sopulit. Enkö olekin oikeassa?
-No tuota... -Eli olen. Lähdetään.
Selvä.
-Olisipa Peter täällä. -Niinpä.
Laitan tekstarin.
-Antoiko hän numeronsa? -Jäljitin sen.
Minulla on kaikkien numerot. Mennään.
Clara, Clara! Pelastamme sinut!
Alas Octavio!
KIELLETTY SUUNTA
Soluttaudun väkijoukkoon keräämään tietoja.
-Niin minäkin. -Sen jälkeen on kiire.
Nyt olemme oikea tiimi.
Virkkaan kaikille nimikoidut pipot.
-Pärjäätkö sinä? -Joo.
Fredwynn!
Fredwynn, älä jätä! Fredwynn!
ELSEWHERE IKUISESTI PYSÄYTTÄKÄÄ OCTAVIO
JYRKKÄ EI OCTAVIOLLE! ÄLÄ JAKSA, COLEMAN
JEJUNET OVAT ROISTOJA
Peter!
JEJUNE-INSTITUUTTI ON VALETTA
Peter!
Hei.
Minä tässä, Simone.
Jätin sinut aiemmin tyhjän päälle -
ja olen siitä pahoillani.
Teit urheasti, mutta olin kuin en olisi pitänyt sanomastasi.
Se oli todella herttaista.
Minä...
Totta puhuen minä en ole -
vielä valmis -
sellaiseen.
Minusta tuntui epämukavalta.
Ja tuntuu yhä.
Mutta kaipa sen täytyy kelvata,
koska se on totuus.
Mutta sen olen valmis sanomaan,
että olen yhtä sotkua.
En ole vielä valmis oikein mihinkään.
Tämä peli sai minut tuntemaan oloni ensi kertaa -
hyväksi ja onnelliseksi.
Ehkä ensi kertaa koskaan.
Enkä halua pilata sitä.
En voi vaihtaa sitä flirttailuun, koska se johtaisi sotkuihin,
kuten aina, ja joutuisin jättämään pelin,
koska alkaisin inhota naamaasi.
En halua sitä, koska pidän pelistä -
ja naamastasi.
Voidaanko olla ihan kavereita ja pitää hauskaa,
etten ala sekoilla?
Jejune, tämä ei käy! Jejune, tämä ei käy!
Kiitos tuosta.
Joo.
Kiitos.
Anteeksi, että olen ollut niin outo.
Jännitän liikaa. Yritän ottaa rennommin.
Hyvä.
Missä Janice ja Fredwynn ovat?
OCTAVIO ON FRIIKKI!
Fredwynn!
CLARA VAPAAKSI
Fredwynn!
Fredwynn, missä sinä olet?
-Hei, Janice. -Fredwynn!
En tiedä, minne hän meni. Fredwynn!
Fredwy...
Fredwynn, ei! Ei!
Tule pois sieltä autosta!
Ne saivat hänet. Voi luoja.
Anteeksi! Nyt on hätätapaus.
En tiedä, mikä tämä on, mutta polkekaa.
Täältä tullaan, Fredwynn!
Ne veivät parini. Sitä en sulata.
-Mitä tämä on? -Matkaan!
Polkekaa!
Polkekaa! Nopeammin!
Nyt, ystäväni, on aika kuvitella, että Janice -
on sinä.