Fredwynn?
Jejune, drop jeres fis!
Fredwynn?
LØGNE! LØGNE! LØGNE!
Åh, Fredwynn.
JEJUNES ER FJOLSER OCTAVIO ER EN GALNING!
Se på beslutsomheden, magtbegæret.
Egenrådigheden er gået amok.
Lad os tænke på Fredwynn som jer.
PROTEST BEFRI CLARA!
Fredwynn er jer, hvis I er blevet så besatte af noget,
at det gjorde ondt i dit bryst.
Fredwynn er jer, hvis I troede, at hvis I bare krydsede målstregen,
løste mysteriet, fik forfremmelse, fik huset...
så ville I måske få det...
okay.
Fredwynn er jer, hvis jeres ønske om "det" blev så altopslugende,
at det fortærede alt, der stod i vejen for det -
relationer, familie, venner.
Og Fredwynn er også jer,
hvis I er låst inde i bagsmækken af min bil.
Vi kommer, Fredwynn!
Vær så venlig... at stige ud.
Endelig mødes vi.
Tag hænderne ned.
Nå, så er vi her.
Det er Fredwynn, ikke sandt?
Du opfører dig, som om du ikke ved det.
Du kender alle vores navne! Du har undersøgt os!
Jeg er ikke helt med.
Du er ikke dem, men du arbejder for dem. Jeg er ikke dum.
-Hvabehar? -Han er hardcore.
"Hardcore"?
En, der tager livets spil lidt for seriøst, Fredwynn.
-Det er ikke et spil. -Er livet ikke et spil?
Lad os have mere respekt for hinanden end sølle semantik.
Jeg vil have sandheden.
Let din byrde, min ven.
Måske har mine kolleger ret med dig.
Ved du, hvad problemet er med at være "hardcore"?
De ødelægger livets spil for alle andre.
Husker du din introduktion? Hvor sjovt du havde det?
Nej.
Hvad med dine venner?
Du havde det sjovt med Janice og de andre.
-Hvor er dine venner? -De indhenter mig. Eller ikke.
-Det er lige meget. -Nej.
Du begår en fejl, og jeg finder den.
Så vil jeg vide det og afsløre alt.
Afsløre hvad?
Fredwynn, hjælp Jejune Instituttet med at finde Clara.
Det er det vigtigste nu.
Hun er ikke virkelig. Hun er en MacGuffin.
Er hun virkelig, og du leder efter hende,
er det, fordi hun ved det.
Jeg har ret, ikke?
Du arbejder hårdt, ikke? Hårdere end alle andre.
Nogle gange for hårdt.
Jeg ser dig.
Du fortjener noget særligt.
-Det er et skab. -Et særligt skab.
-Jeg tror, at du er sarkastisk. -Der var to konvolutter.
En blå og en gul. Du skulle tage et valg.
Du valgte dig selv.
Jeg ved, hvad du laver!
Du tror, at lukke mig inde i et kosteskab
vil slukke min uslukkelige tørst efter sandheden!
Du tager fejl!
Hallo?
Der kommer intet kavaleri, Fredwynn.
Det er dig og dig alene.
Som altid, Fredwynn. Som altid.
Derfor er der et "win" i "Fredwynn".
Jeg er flygtet.
Hvem står bag det her? Sig det, og du kommer i sikkerhed.
Jeg kan ikke garantere det, men vil prøve.
Jeg arbejder her bare.
Hvem arbejder du for?
Teaterforeningen. Lokale 8. Jeg ved ikke en skid.
Okay, hvis du havde et spørgsmål, hvem ville du så spørge?
Og hvem ville den person spørge? Hvor er den person?
Regissør. Produktionskontor. Anden sal.
Enten ved hun det, eller også står det i sufflørbogen.
"Sufflørbogen"...
Kom nu.
Janice, lyt bare. Jeg er i sikkerhed, men jeg havde ret.
Det stikker dybere, end vi havde troet.
Octavio har svarene. Der er en konvolut i hans lomme.
Du skal tage den, så vi...
Vær opmærksom, Fred.
Ledetrådene er overalt.
Nej, ikke her. Jeg må gå dybere.
Janice, jeg håbede, det blev dig!
Mine damer og herrer, giv en hånd til Janice.
Byd velkommen til...
Praktikant.
-...den dristige Janice. -Okay. Vær stille.
Vi skal til at gøre det umulige.
Janice...
-Hvad fanden laver du? -Jeg ville sikre mig...
Vil du have hjælp til at bladre?
Jeg formoder, det er sufflørbogen. Har jeg ret?
Hvad?
Jeg ville sørge for, at du kunne se den. Sufflørbogen.
-Det er sufflørbogen, ikke? -Hvor er den kombucha, jeg bad om?
Den fermenterer.
-Okay, gå ikke i vejen. -Klart.
Jeg kan ikke babysitte nu.
Klar kamera et. Nu.
Hvordan gør de det?
Lidt stalking på de sociale medier og VR-magi rækker langt.
-Udforsk, vær modig, Janice. -Det ser fantastisk ud.
Så mange venner.
Jeg tror, at den gamle dame vil græde.
Så virkeligt.
Ja!
Rebecca, hør nu på mig.
Gå væk fra Martin. Han er et svin.
-For fanden da! -Det er okay. Jeg tager den.
Min far! Hej, far.
-Hvem er du? -Praktikanten.
Pis, du bladrede væk.
-Du er 40. Jeg er praktikanten. -Visuelt.
-Du blev fyret. -Hvordan kan jeg blive fyret?
-Forsinket kombucha. -Hvad hedder du?
Fred...ora.
Hedder du Fredora?
-Fredora Praktikant. -Gider I to godt at gå?
Frygt ej. Det er Andetstedsforbundet.
Jeg er kommandør 14.
Pis. Jeg mente ikke, de skulle gå.
Praktikant, du er fyret!
Tabte vi lige?
Nej. Jeg har jo sagt, man kan ikke vinde eller tabe.
Hele spillet er en distraktion.
-Hvad er det for en smag? -Effektivitet.
Du rører meget rundt.
Undskyld, at jeg kommer for sent.
I må undskylde.
Han drikker bare det der.
Lige til tiden.
Godt, så...
"Goddag. Hvor er det spændende at være sammen med jer.
Tak, fordi I indfandt jer til den afsatte tid."
-Hvorfor læser du det? -Fordi jeg er henrykt.
Når jeg er henrykt, må jeg forberede mine bemærkninger.
Er det i orden?
-Ja, helt fint. -"Så skal vi begynde?"
Står der: "Vent, til de reagerer"?
-Ja. -Okay, fortsæt.
"Så indtil nu har I troet, at I deltog i et spil.'
Jeg har hævdet, at det er præcis,
hvad den, der står bag spillet, vil have, at I tror.
I al spændingen har ingen af jer stoppet op og spurgt:
'Hvad er meningen med det her?'"
-Det har jeg vist spurgt om. -Også jeg.
Det er et meget populært spørgsmål.
Men nu har jeg nogle svar.
Ved I, hvad det er? Forstår I det?
Det er manuskriptet, som du viste os i går.
Nej, det er mere end det.
Det er en manipulation for at få hundredvis
til at lede efter en savnet pige.
Men hvorfor?
-For en præmie? -Eller det skal være sjovt.
Ved du, hvad sjov er?
Gud i himlen! Fald ned.
Fredwynn, træk vejret ind.
Ud. Godt.
Okay.
-Undskyld. -Det gør ikke noget.
-Det her gør mig følelsesladet. -Ja.
Jeg føler meget stærkt.
I kan sikkert godt forstå, hvordan det føles.
Okay.
"Så I ved ikke det her om mig,
fordi jeg ikke har afsløret relevante biologiske fakta,
men jeg tog eksamen fra Brown, da jeg var 19,
med en masters i filosofi og økonomi.
Jeg arbejdede med data. 'Big Data'."
-Peter arbejder også med data. -Ja.
"Jeg er også utrolig velhavende.
Jeg havde tjent en million dollars, da jeg var 21
ved hjælp af min forståelse af matematik,
komplekse systemer og menneskelig adfærd.
Jeg ejede 11 biler, inklusive en Bugatti 1936 57SC,
som er lavet af porcelæn
og meget sjælden."
En porcelænsbil? Det lyder farligt.
Jeg solgte dem alle sammen, for jeg kunne ikke lide at køre bil.
Samtidig blev jeg fanget i en honningfælde,
som ikke er vigtigt lige nu.
Men det er vigtigt, at jeg har indsigt i en verden,
som ingen af jer forstår, især ikke dig, Peter.
-Tag det ikke ilde op. -Tja...
Jeg har set datasystemerne fra indersiden.
Det begynder uskyldigt nok.
Man tror, at man tilmelder sig et nyhedsbrev eller deler et foto.
Men hvert link, man klikker på,
hver ting, man køber, bliver registreret.
Den information bliver solgt
og analyseret for at tjene penge til folk som mig.
Det var fint med mig, fordi I alle var så...
uvidende og dumme.
Rolig nu, makker.
Men så ændrede det sig.
Alle de firmaer, der brugte jeres data,
begyndte at slå sig sammen og blev en ting, en enhed.
Og pludselig blev data ikke længere brugt til penge,
men til magt.
Valg blev påvirket,
økonomier gik under,
stammer blev sat op imod hinanden.
Sammenlægningen fortsatte bare.
Undersøg det selv, og I vil se,
at den samme gruppe magtfulde folk ejer og kontrollerer alt.
Intet af det er et tilfælde.
Ikke jeres Netflix "Fordi du så",
ikke jeres Amazon "Forslag til dig",
ikke det her spil.
Det er dem.
Jeg ved det. Vi skal bare finde dem.
Vi må holde op med at være uvidende deltagere og blive detektiver.
-Detektiver. Som Law & Order: SVU. -Min mormor elsker den serie.
Alle elsker den serie.
Fremragende! Så er vi enige.
De her mennesker, de her magtliderlige psykopater,
de er ude efter anerkendelse.
De vil sætte deres præg. De kan ikke gøre for det.
I synes nok, at jeg er skør, og måske er det ikke usandt,
men jeg har også ret. Så bak mig op.
Hjælp mig med at løse puslespillet. Det er jeres pligt. Sig ja.
Fra det, jeg kender til jeres liv, har I intet at miste.
-Fredwynn, hvor fører du os hen? -Til en, der har svarene.
-Vi er her. -Hvor helt præcis er...
-Brevet fra Octavios lomme. -Ja, som du stjal.
Hvad foregår der?
Det er en liste med deltagernes navne. Janice stod på den.
Jeg gætter på, det var dem,
som de havde forberedt demonstrationen for.
Octavio vidste, hvem han skulle vælge. Det var ikke tilfældigt.
På brevhovedet står der: "Nyt Noologinetværk."
Det er et tomt selskab, ingen infrastruktur.
Alle ledetråde var en blindgyde med undtagelse af denne postboks.
Fordi jeg er mig kunne jeg spore postboksen til denne adresse.
Vi har dem.
-Hvad? -"Vi har dem"?
Nej, Fredwynn. Øjeblik.
Du kan ikke bare brase ind i nogens hjem. Der er regler.
Voldgrave skal svømmes over, fæstningsværker skal gennembrydes.
-Nej. -Nej, nej.
Dav!
Hej.
-Prosit. -Tak.
Når jeg bliver nervøs, nyser jeg.
Jeg synes, at du vi skal gå nu.
-Nej. -Det føles ikke som spillet.
Nej. Det er ude af spillet.
Og der skal vi blive.
-Hvad snakker du om? -Jeg føler... Fredwynn.
Jeg synes ikke...
Goddag. Kan jeg hjælpe?
Jeg vil komme lige til sagen.
-Vi ved det godt. -Undskyld?
Nej, vi undskylder.
-Vi må have den forkerte adresse. -Det tror jeg også.
Du kender Octavio, eller hvem han virkelig er.
Du kender ham. Jeg har set dig tale med ham.
Jeg er lidt rusten og kunne ikke mundaflæse dig denne gang,
men jeg så dig give ham den her.
Alt går galt, hvis du fortæller os sandheden.
-Undskyld, truer du mig? -Bestemt ikke!
Se ikke ind i mit hjem. Du er gået over stregen.
-Hvem arbejder du for? -Mit barn er indenfor.
Hvad hedder du?
Bliv væk. Jeg ringer til politiet.
Hvad hedder du?
Se! Se! Se!
I så det ikke, men hun gav mig et signal.
Mens I slæbte mig væk.
Hun kom fingeren op til læberne og smilede sådan:
"Shh, Fredwynn. Du har ret.
Du har altid ret, Fredwynn." Sådan der.
Tænk, hvis hun havde ringet til politiet.
Du kan ikke bare dukke op ved en tilfældig persons dør.
Lad jer ikke distrahere så nemt.
Vi er på rette vej. Jeg kan mærke det.
De overvåger os nu, så vi må skynde os.
Nej, vi må sænke farten. Det her er skrupskørt.
Hun har ret.
Er du okay?
Jeg er spændt, men på en negativ måde.
Jeg synes, vi bør stoppe en halv
og tænke over, hvad vi laver.
Jeg er enig med Peter.
Jeg kunne lide den magiske realisme
meget mere end "Kloge hoveder gransker mine data".
Okay.
Fint.
Alle skal føle sig begejstrede, så lad os "stoppe en halv".
Vi venter på den næste instruktion, så er vi tilbage i spillet.
-Ja. -Det lyder fint.
-Okay. -Ja.
I havde ret. Jeg var forvirret.
Jeg troede, der var mere, men det er der ikke.
Så tak.
-Undskyld. -Fint.
-Okay, godt. -Okay, jeg smutter.
-Ja. -Jeg går også.
Godaften.
-Tak, Fredwynn. -Vi ses.
Godaften, Fred.
Hvorfor vil de stoppe nu?
Det er et stort gennembrud!
Bare de ville stole på mig.
De vil ikke over målstregen. De kan ikke.
Fredwynn, hør her.
Du havde planlagt det i dit hoved.
Du ville banke på kvindens dør,
og du inkluderede os ikke engang.
Jeg troede ikke, I ville med.
Burde du ikke have givet os valget?
-Nej. Jeg burde være gået alene. -Lyt til mig, Fredwynn.
Det er vigtigt at sænke tempoet og lade folk følge med.
Det er vigtigere end at krydse målstregen først
og være alene. Forstår du det?
Jeg forstår det konceptuelt, ikke fornuftsbetonet.
Jeg skal hjem nu, og du skal tage en pause.
Jeg skal ikke tage en pause. Vi har overset noget.
-Måske i teatret... -Det er et spil!
Det er et spil.
Fredwynn, gå hjem, og tænk ikke mere på det i aften,
ikke et øjeblik.
-Lytter du? -Ja.
Få noget søvn.
Godaften.
Jeg ved ikke. Hvad pokker?
DEN BEVÆGER SIG GALILEO GALILEI
GRÆSKE BREVE
KENNEDY CENTER-UDMÆRKELSE
Kære Gud, himmelske lyskegle,
helligdommen, der styrer alle ting, såvel store som supersmå,
vær sød at høre min bøn.
Det sker igen. Jeg har ikke sovet i to dage.
Mit hoved summer med informationer. Jeg har brug for din hjælp.
Hjælp mig med at afsløre de snydere.
Og giv mig en god nattesøvn.
Det ville blive meget værdsat.
Din dreng, F-to-the-Red-to-the-Wynn.
Og kan du hjælpe mig med at forstå mine holdkammerater lidt bedre?
Det ville være en hjælp.
Okay. Farvel.
Til helvede med søvn.
Hvis jeg er skør, så er jeg skør.
Men de skal stoppes, og det skal være mig, ellers slutter det aldrig.
Fredwynn, hvor går vi hen herfra?
Vi starter ved begyndelsen.
Hvad har du overset, Fredwynn?
Hvad har du overset?
Lad hjernen slappe af.
Husk. Det er i går.
Gå ind i paladset.
Giv slip på din hjerne.
Gå ind i paladset.
Godt.
Godt, Fredwynn.
Hvad har du overset?
Ikke her.
Det er dig.
Du kunne ikke styre dig, hva'?
Du vil findes, ikke?
Kom nu. Nej!
Kom nu, Fredwynn!
Fredwynn, husk det.
Du var ikke opmærksom.
Du var for fokuseret på sufflørbogen.
Den var lige foran dig...
hvor alle kunne se den.
Især...
Janice.
Tak.
-Luk ikke døren. -Fredwynn.
-Hvad foregår der? -Jeg ved, at jeg kan være for meget.
Jeg prøver at justere mit tempo, så vi kan følges ad.
Det er sent. Jeg er træt. Det her er forkert.
-Du må gå hjem. -Jeg ved, at jeg kvajede mig.
Men jeg hørte dig, som man siger, og jeg prøver.
Jeg prøver virkelig.
-Jeg gør det igen, ikke? -Tja...
Jeg er ked af at invadere din intimsfære.
Janice, du er en god holdkammerat.
Tak, fordi du spiller med mig. Jeg vil ikke forstyrre dig igen.
Fredwynn.
Kom.
Fredwynn.
Lev, søde skat?
Jeg er ked af at forstyrre, men du skal møde Fredwynn,
en af mine holdkammerater, som jeg fortalte dig om.
Fredwynn, det er min mand, Lev.
Hej.
Hvorfor holder du det her hemmeligt?
Det gør jeg ikke.
-Det gør jeg ikke. -Hvad skete der?
Et slagtilfælde. Sidste år.
Vi har en vidunderlig sygeplejerske, Meredith,
som hjælper om dagen, fem dage om ugen,
men jeg kan lide selv at tage mig af ham.
Hver dag er forskellig.
Han smilede en gang. Det sværger jeg på.
Og han klemmer min hånd engang imellem.
En dag sad jeg og læste, og jeg kiggede op,
og hans øjne var åbne. Han stirrede på mig.
Det vil jeg ikke gå glip af.
Min mor var ikke god til at tage sig af os.
Hun gav altid min bror og jeg mad med et højt indhold af sukker, salt
og animalske produkter.
Han er stærkt overvægtig.
Jeg har kun en normal vægt, fordi jeg er ekstremt disciplineret.
Det er ikke nemt at tage sig af nogen.
Og det er det sidste,
Lev ville have ønsket, at hans hustru blev.
Vores søn, Ben, bor i Albuquerque med sin familie. Han er advokat.
Ligesom sin far.
Han fortæller mig altid om de her gode steder,
der ville tage sig godt af ham, men...
Men... jeg kan ikke.
Jeg kan ikke forlade ham.
Får han det bedre?
I er heldige at have fundet hinanden.
Ja.
Ja, det er vi.
-Vil du have en kop te? -Ja tak.
Ja.
Værsgo.
Mit længste heteroseksuelle forhold varede tre uger.
Tre uger?
Det var ikke et tre ugers forhold.
Bare nogle sms'er, nogle dates.
Rigtig mange sms'er.
Jeg er ikke god til at slippe tingene.
Jeg tror, hun kunne lide mig på grund af min porcelænsbil.
Nå, men...
tre uger eller 50 år, hjertesorg er hjertesorg.
Da du var på scenen med Octavio...
...viste han dig, hvordan man fandt dem.
Åh nej. Jeg vil ikke tale om at stå på scenen.
Jeg vil ikke. Lad os tale om dig.
Hvordan var det i bagsmækken?
Vi havde et ærligt øjeblik,
og det erkender jeg, men det her er vigtigt.
Det er svært at forklare, men du må stole på mig.
Okay.
Se godt på billederne fra dit bryllup.
Okay.
-Ser du dem? -Ja.
-Kan du dem? -Ja.
Kan du dem? Det er vigtigt. Der er mange.
Ja, jeg kan dem.
Jeg læste en bog, der hedder Moonwalk med Einstein.
Vi skal gå ind i det, vi kalder vores hukommelsespalads.
Du har et i dit hoved. Du ved det bare ikke endnu.
-Jeg har intet palads i mit hoved. -Du har et palads i dit hoved.
Jeg har researchet det i mange timer på Internettet. Bare prøv det.
Okay.
Luk øjnene.
-Lyt til min stemme. -Okay.
Ro.
-Hold op med at grine. -Jeg griner ikke.
Gør din hjerne fri
og gå ind
i paladset.
-Du gik ikke ind. -Jeg har intet palads i mit hoved.
Jo, du har. Prøv det nu bare.
-Lyt til min stemme. -Okay.
Kom nu. Lyt til mig.
Slip din hjerne fri.
Gå ind i paladset.
Der er ingenting. Hvad gør jeg nu?
Det er et hukommelsespalads.
Dit er tomt, fordi du aldrig gad at arrangere dine tanker
på en måde, så du nemt kunne genvinde dem.
De minder er der.
Alt, du har oplevet,
alt, du har set, er indeni dig.
Du skal bare hive det ud.
Okay.
Nu er vi i festsalen til dit bryllup.
Octavio har lige sendt dig derhen.
Jeg tror, at jeg gør det.
Hvad nu?
Tag et øjeblik og se dig omkring.
Fortæl mig, hvad du ser.
Der er Lev. Jeg ser min fyr.
Godt.
Nu skal du finde et bord, der er fyldt med gaver.
Kan du huske det?
Jeg ser det.
Ja, jeg kan huske det.
Godt. Se rigtig godt efter nu.
Bemærker du noget sært?
Et af til og fra-kortene lyser.
Det så jeg ikke før.
Jo, ellers ville du ikke se det nu. Men du fokuserede ikke.
Det hele er i dit hoved. Det til og fra-kort er vores svar.
Du skal grave det frem for mig.
-Jeg ved ikke hvordan. -Det er okay, Janice.
Bare sig, hvad der står på kortet.
Jeg kan ikke. Jeg er ikke god til det.
Jo. Du ved det bare ikke endnu.
Prøv.
Måske skulle du få Peter eller Simone til at hjælpe dig.
Nej. Det skal være dig, Janice.
-Det er dig. -Jep.
-Hvad vil du? -Jeg kom for at hjælpe dig.
-Jeg troede, du var flov over mig. -Det er jeg.
Men jeg er her stadig.
Og jeg er dødtræt af, at du ikke lytter til mig.
Fint nok. Jeg lytter.
Alle tiders.
-Må jeg? -Værsgo.
Jeg kan læse det, men det giver ikke mening.
Hun kan læse det, men det giver ikke mening.
"Hun"?
Jeg kan læse det, men det giver ikke mening.
-Hvad står der? -Det er bare billeder.
Ingen ord, bare billeder.
Et puslespil.
Beskriv det for mig.
Så...
der er et til og fra-kort med blomster i hjørnerne.
Der er et til og fra-kort med blomster i hjørnerne.
-En i hvert hjørne? -Nej, forskellige antal.
Nej, forskellige antal.
Der er tre blomster.
Så er der en.
Så to.
Så fem.
Hvad mere?
Hvor navnet skulle være er der vejrting.
Forklar.
-Der er en sol. -Der er en sol.
-Et snefnug. -Et snefnug.
Er der en regndråbe?
Nej.
-Det er et blad. -Et blad.
EFTERÅR / SOMMER / VINTER
FORÅR
Luk øjnene op, Janice.
Du gjorde det.
Gjorde jeg det?
-Hvad? Det giver ingen mening. -Det er en adresse.
En adresse?
Tre-en-to-fem Spring Street.
Paladsets kræfter.
Hej.
Jeg fik en besked fra kommandør 14 med en adresse.
Spillet er i gang igen.
Han vil have, jeg samler mine holdkammerater,
så jeg gik til Fredwynn først, fordi jeg kender ham bedst.
Jeg hentede ham, og så kom vi her.
Han kendte din adresse, så nu henter vi dig.
Beskeden er en adresse i Fiskeby.
Jeg blev lige så overrasket, da Janice vækkede mig
og talte om ledetråde,
men hun er vores holdkammerat, så vi skal tro på hende.
At tro på vores holdkammerater er det rigtige at gøre.
-Bliver du holdt som gidsel? -Okay.
Sig, hvis du bliver holdt som gidsel.
Okay, hør her.
Jeg ved, det lyder skørt,
men jeg tror virkelig, at han har fat i noget.
Der var et spor i mit hukommelsespalads.
Hold da op. Det lyder så mærkeligt, når jeg siger det.
Det var i demonstrationen. Jeg tror, at vi skulle finde det her.
Vil I konfrontere den, der bor på den adresse?
Kun hvis de konfronterer os først
med fjendtlige dyr eller våben.
Det, han mener, er, at hvis de har...
Jeg mener, at jeg er beskyttende og hurtig,
som en hungepard.
-Godnat, Janice. -Simone, nej. Hør nu.
Jeg tror, vi har noget tilfælles.
Spillet er det sjoveste, vi har oplevet længe, og jeg behøver det.
Ja, Fredwynn kan være lidt uberegnelig.
Undskyld, men det er sandt. Men jeg er ligeglad.
Vi tager hen til den adresse.
Jeg beder dig ikke komme med os.
Jeg inviterer dig med os. Så...
hvad siger du?
-Hej. -Du godeste. Hej.
Hej. Hold da op.
Undskyld, vi forstyrrer så sent.
Det er ikke sent, men noget siger mig, det er sent for dig.
Ja, det er moderat sent.
Kan du åbne døren lidt mere?
Det er svært at tale, når jeg ikke kan se din mund.
Undskyld, selvfølgelig. Sådan. Hvad så?
Fint. Så Janice fandt en ledetråd,
og vi skal tage til en adresse i Fiskeby.
Det er ikke som det underlige baghold fra Fredwynn.
Det er en del af spillet denne gang.
Er vi ikke blevet smidt ud?
Åbenbart ikke.
Jeg ved ikke. Sidste gang var virkelig...
Petri Dish,
vi står her,
så kan du klæde dig på?
-Fint tøj? -Nej, bare tøj.
Okay.
Undskyld, at jeg ikke inviterede jer indenfor.
Det er ikke designet til gæster.
-Hvad er det designet til? -Beboere.
-Her er vi. -3125 Spring Street.
Ja.
-Det ser tomt ud. -Ja, eller også sover alle.
Der er kun en måde at finde ud af det på.
-Rolig nu, tiger. -Gepard.
Hvornår sov du sidst, makker?
Jeg sover kun i korte perioder.
15, højst 30 minutter.
Pas på her.
-Pas på her. -Sig ikke, hvad jeg skal gøre.
-Fredwynn. -Hvad?
Venner...
det er hende.
Ville du lade mig falde ned i hullet?
-Ja. -Hold op.
Venner...
Clara?