Fredwynn?
Jejune, bryt tabun!
Fredwynn?
LÖGNER! LÖGNER! LÖGNER!
Åh, Fredwynn.
JEJUNE ÄR IDIOTER OCTAVIO ÄR ETT FREAK!
Titta på beslutsamheten, drivkraften.
Ett viljestyrt upplopp.
Tänk att Fredwynn är du.
PROTESTERA BEFRIA CLARA!
Fredwynn är du om du har varit så besatt av nånting
att det värker i ditt bröst.
Fredwynn är du om du har tänkt att om du bara kommer till mållinjen,
löser det mysteriet, får den befordran, köper det huset...
...så kanske du ändå känner dig...
...okej.
Fredwynn är du om din strävan efter "det" blev så förtärande
att det slukade allt som stod i vägen.
Förhållanden, familj, vänner.
Jo, Fredwynn är också du
om du just nu är inlåst i min bils bagageutrymme.
Vi kommer, Fredwynn!
Varsågod...ta dig ut.
Så möts vi till sist.
Ta ner händerna.
Ja, här är vi.
Det är Fredwynn, eller hur?
Spela inte ovetande. Du vet.
Du vet vad vi alla heter! Du har lärt dig allt om oss!
Jag förstår nog inte riktigt.
Du jobbar för dem. Du är inte dem, men jobbar för dem. Jag är inte dum.
-Förlåt? -Han är hardcore.
"Hardcore"?
Alltså nån som tar livets spel på lite för stort allvar, Fredwynn.
-Det är inget spel. -Inte? Vad är livet om inte ett spel?
Vi ska ha större respekt för varandra och låta bli semantiken.
Sanningen, tack.
Släpp bördan, min vän.
Mina kompanjoner har kanske rätt om dig.
Vet du problemet med "hardcore"?
De förstör livets spel för alla andra.
Minns du din introduktion? Minns du vad kul det var?
Nej.
Och dina vänner?
Du har väl haft det trevligt med Janice och de andra?
-Var är de? -De kommer. Eller inte.
-Det spelar ingen roll. -Jodå.
Du kommer att göra ett misstag, och jag kommer att se det.
Då kommer jag att veta, och kan avslöja allt.
Avslöja vad, exakt?
Fredwynn, hjälp Jejuneinstitutet att hitta Clara.
Det är det viktiga just nu.
Hon är inte på riktigt. Hon är obetydlig.
Om hon finns och du letar henne
beror det på att hon vet.
Jag har rätt, eller hur?
Du jobbar hårt, inte sant? Hårdare än alla andra.
Ibland för hårt.
Jag ser dig.
Du förtjänar nåt speciellt.
-En garderob. -Den är speciell.
-Nu är du sarkastisk. -Det fanns två kuvert.
Ett blått och ett orange. Du skulle välja.
Du valde dig själv.
Jag vet vad du sysslar med!
Genom att låsa in mig tror du
att min okuvliga jakt på sanningen ska kuvas!
Där tar du fel!
Hallå?
Kavalleriet kommer inte, Fredwynn.
Det är du och bara du.
Som vanligt, Fredwynn. Som vanligt.
Det är därför jag heter "Fred-vinn".
Jag har rymt.
Vem ligger bakom allt det här? Berättar du kan jag skydda dig.
Jag ska i alla fall göra mitt bästa.
Jag jobbar bara här.
Vem jobbar du för?
Jag tillhör teaterfackets avdelning åtta. Jag vet inget.
Just det, okej. Men så här, då... Om du undrar nåt, vem frågar du?
Om den personen undrar nåt, vem frågar de? Var finns den personen?
Scenmanagern. Produktionskontoret, andra våningen.
Antingen vet hon eller så står det i manuset.
Manus...
Kom igen.
Janice, säg inget. bara lyssna. Jag är i säkerhet, men jag hade rätt.
Det här går djupare än vi trodde.
Octavio har svaren. Han har ett kuvert i fickan.
Du måste ta det så vi...
Fokusera nu, Fred.
Ledtrådar finns överallt.
Nej, inte här. Måste gå djupare.
Janice, jag hoppades på dig!
Mina damer och herrar, en stor applåd för Janice.
Mina damer och herrar...
Praktikant.
-...den modiga Janice. -Okej. Var gärna tyst.
Vi ska göra det omöjliga.
Janice...
-Vad fanken gör du? -Jag ville bara...
Ska jag hjälpa dig bläddra?
Jag antog att det är manuset. Har jag rätt?
Va?
Jag ville bara se till att du såg ordentligt. Manuset.
-Det där är väl manuset? -Var är kombuchan jag bad om?
Den fermenteras nu.
-Okej, men var inte i vägen. -Visst.
Jag kan inte vara barnvakt nu.
Redo, kamera ett. Och kör.
Hur gör de...
Lite stalkning i sociala medier och VR-magi räcker långt.
-Utforska. Var modig, Janice. -Ser suveränt ut.
Så många vänner.
Tanten kommer nog att gråta.
Så realistiskt.
Ja!
Rebecca. Nej, Rebecca, jag varnar dig.
Håll dig borta från Martin. Han är ett svin.
-Fan! -Ingen fara. Jag har det.
Min pappa! - Hej, pappa.
-Vem är du? -Praktikanten.
Var är jag?
Du är 40. Jag är praktikant.
-Du är sparkad. -Hur sparkar man en praktikant?
-Försenad kombucha. -Vad heter du?
Fred...ora.
Heter du Fredora?
-Fredora Praktikant. -Kan ni två bara gå?
Frukta inte. Det här är Annorstädessällskapet.
Jag är Befälhavare 14.
Fan, det var inte de som skulle gå.
Praktikanten, du är kickad!
Har vi förlorat?
Nej. Som jag sa handlar det inte om att vinna eller förlora.
Hela spelet är en distraktion.
-Vad är det för smak? -Effektivitet.
Du rör mycket.
Förlåt. Förlåt så mycket att jag är sen.
Verkligen, förlåt. Förlåt.
Han ska bara dricka det där.
Precis i tid.
Okej...
"Hej. Jag är väldigt glad över att vara med er.
Tack för att ni skyndsamt samlades på utsatt tid."
-Varför läser du det där? -För att jag är entusiastisk.
Ibland när jag är entusiastisk vill jag förbereda mina kommentarer.
Är det okej?
-Visst, helt okej. -"Ska vi börja?"
Står det "invänta respons"?
-Ja. -Okej. Ja, fortsätt.
"Fram till nu har ni trott att vi spelar ett 'spel'.
Jag har hävdat att det är precis
vad den som ligger bakom 'spelet' vill att ni ska tro.
I allt roligt och spännande har ingen av er ställt frågan:
'Vad är poängen?'"
-Jag har frågat det. -Jag också.
Ja, det är nog en populär fråga.
Men nu har jag några svar.
Vet ni vad det här är? Förstår ni vad det här är?
Det är manuset du visade igår.
Nej, det är mer än så.
Man har lurat hundratals människor
att leta en försvunnen flicka.
Men varför?
-Ett pris? -Eller för att det är kul.
Du vet väl vad "kul" är?
Gode Gud! Ta det bara lugnt. Lugn.
Fredwynn, andas. In.
Ut. Bra.
Okej. Okej.
-Jag ber om ursäkt. -Ingen fara.
-Det här är känslosamt för mig. -Ja.
Jag känner starkt.
Jag är säker på att ni alla förstår hur det känns.
Okej.
"Ni kanske inte vet det här
eftersom jag inte har berättat några relevanta biografiska fakta,
men jag gick ut Brown som 19-åring
med dubbla examina i filosofi och ekonomi.
Jag har jobbat i databranschen."
-Peter jobbar också med data. -Ja.
"Jag är också väldigt förmögen.
Jag hade tjänat en miljon dollar när jag var 21,
tack vare mitt sinne för matematik,
komplexa system och mänskligt beteende.
Jag har ägt elva bilar, bland annat en 1936 års Bugatti 57SC,
som är tillverkad av porslin,
och är väldig unik."
En porslinsbil? Låter farligt.
Jag sålde allihopa när jag insåg att jag inte ens tycker om att köra.
Samtidigt blev jag indragen i en honungsfälla,
vilket är irrelevant nu.
Det viktiga är att jag har insikt i en värld
som ingen av er kan förstå, särskilt inte du, Peter.
-Inget illa ment. -Ja...
Jag har sett de här dataoperationerna från insidan.
Det börjar oskyldigt.
Man tror att man tecknar sig för ett nyhetsbrev, eller delar en bild.
Men varje länk man klickar på,
och allt man köper, allt loggas.
Den informationen säljs sen
och analyseras för att dra in pengar till såna som mig.
Och det gjorde mig inget eftersom ni alla var så...
...okunniga och dumma.
Tagga ner, storfräsare.
Men så såg jag förändringen.
Alla företag som använde er data
började konsolideras, och bli en enhet, ett väsen.
Och plötsligt användes data inte bara för pengar,
utan för makt.
Allmänna val blev påverkade,
ekonomier kollapsade,
folkslag ställdes mot varandra.
Den här konsolideringen fortsatte och fortsatte och fortsatte.
Läs på så upptäcker ni
att en och samma grupp mäktiga personer äger och kontrollerar allt.
Inget händer av en slump.
Inte rekommendationerna på Netflix,
eller förslagen på Amazon,
eller det här spelet.
Det är de.
Jag vet det. Vi måste bara hitta dem.
Vi måste sluta vara ovetande deltagare, och bli detektiver.
-Detektiver. Som Law & Order: SVU. -Herregud, mormor älskar det.
Alla älskar det.
Utmärkt! Då är vi överens.
De här människorna, den typen, de här makthungriga sociopaterna,
de vill ha äran.
De måste ha lämnat spår nånstans. De rår inte för det.
Ni tycker att jag är galen, och det är kanske inte osant,
men jag har rätt. Så stå vid min sida.
Hjälp mig lösa gåtan. Jag ber er. Det är er plikt. Säg ja.
Utifrån vad jag vet om era liv har ni inget att förlora.
-Fredwynn, vart är det du tar oss? -Till nån som har svaren.
-Här. -Var exakt...
-Brevet från Octavios ficka. -Ja, det du stal.
Förlåt, men vad händer?
Den är en lista över deltagare. Janice stod med här.
Det var nog människor
de hade riggat demonstrationen för.
Octavio visste vem han skulle välja. Det var ingen slump.
Brevhuvudet säger "Nya Noologiska Nätverket".
Ett skalbolag, ingen infrastruktur.
Inga spår ledde nånstans, förutom till den här postboxen.
Jag lyckades koppla postboxen till den här adressen.
Vi har dem.
-Va? -"Vi har dem"?
Nej, Fredwynn. Vänta.
Du kan inte bara klampa in hemma hos nån. Det finns regler.
Vallgravar att simma över, borgmurar att riva.
-Nej. -Nej, nej, nej.
Hej!
Hej.
-Prosit. -Tack.
Jag nyser när jag är nervös.
Vi ska nog dra oss undan nu.
-Nej. -Det här känns inte spelmässigt.
Nej. Det här är inte spelmässigt, det stämmer.
Just därför måste vi stanna.
-Vad snackar du om? -Jag... Fredwynn.
Jag...
Hej. Kan jag hjälpa er?
Ma'am, jag ska gå rakt på sak.
-Vi vet. -Förlåt?
Förlåt oss.
-Vi har fel adress. -Så är det nog.
Du känner Octavio, eller vem han nu är.
Du känner honom. Jag har sett er prata.
Jag är ringrostig och kunde inte läsa på era läppar nu,
men jag såg dig ge honom det här.
Allt kommer att gå finfint om du bara säger som det är.
-Förlåt, men hotar du mig? -Absolut inte!
Titta inte in i mitt hem. Nu går du för långt.
-Vem jobbar du för? -Mitt barn är hemma.
Vad heter du?
Kommer ni tillbaka ringer jag polis.
Vad heter du?
Kolla! Kolla!
Ni såg inte, men hon gav mig ett tecken.
Medan ni släpade bort mig.
Hon satte fingret mot munnen och log.
"Tyst, Fredwynn. Du har rätt.
Tyst. Du har alltid, Fredwynn." Precis så.
Vet du vad som hade hänt om hon hade ringt polisen?
Man kan inte bara dyka upp hemma hos vem som helst.
Snälla! Bli inte avskräckta så lätt.
Vi är på rätt spår. Jag känner det.
Nu har de koll på oss så vi måste agera snabbt.
Nej. Nej, vi måste lugna ner oss. Det här är galet.
Hon har rätt.
Hur är det?
Jag känner mig uppspelt, men negativt.
Jag tycker att vi ska ta en paus
och fundera på vad vi gör.
Jag håller med.
Jag föredrar den magiska realismen
framför "Illuminati datautvinner min information".
Okej.
Kör till.
Jag vill att alla ska vara entusiastiska, så vi "tar en paus".
Vi väntar på nästa instruktion, och fortsätter spelet då.
-Ja. -Gärna.
-Okej. -Ja.
Ni hade rätt. Jag blev förvirrad.
Jag trodde att det fanns mer, men det är inget.
Tack.
-Jag ber om ursäkt. -Det är lugnt.
-Okej, bra. -Okej, jag drar.
-Ja. -Jag också.
God natt.
-Tack, Fredwynn. -Vi ses.
God natt, Fred.
Varför vill de sluta nu?
Det här är ett stort genombrott!
Om de ändå bara litade på mig.
De vill inte gå i mål. De kan inte.
Fredwynn, lyssna.
Du hade planerat allt.
Du skulle knacka på hos kvinnan,
och du inkluderade inte oss.
Då hade ni inte följt med.
Borde vi inte ha fått välja?
-Nej. Jag borde ha åkt själv. -Fredwynn, lyssna på mig.
Ibland måste man ta det lugnt och låta andra hinna ikapp.
Det är viktigare än att gå först i mål
och vara helt ensam. Förstår du?
Jag förstår konceptet, men känner det inte.
Jag måste hem. Och du måste ta en paus.
Jag behöver ingen paus. Vi har missat nåt.
-Kanske på teatern... -Det är ett spel!
Det är bara ett spel.
Fredwynn, åk hem och tänk inte mer på det ikväll.
Inte alls.
-Lyssnar du? -Ja.
Hem och sov.
Okej. God natt.
Jag vet inte, vad tusan...
"OCH LIKVÄL RÖR HON SIG" GALILEO GALILEI
GREKISKA BOKSTÄVER
Gode Gud, himmelska eldklot,
store gudom som styr över såväl stort som smått,
snälla, hör min bön.
Det har börjat igen. Jag har inte sovit på två dygn.
Informationen bara flödar i hjärnan. Jag behöver hjälp.
Hjälp mig avslöja månglarna.
Och kanske ge mig en natts effektiv sömn.
Det skulle uppskattas.
Din grabb, F-till-Red-till-Wynn.
Och hjälp mig gärna förstå mina lagkamrater lite bättre.
Det skulle vara till hjälp.
Okej, hej.
Sova, i helvete.
Är jag galen är jag galen.
Men de måste stoppas, och det av mig, annars tar det aldrig slut.
Okej, Fredwynn. Vart går vi nu?
Vi tar det från början.
Vad missade du, Fredwynn?
Vad missade du?
Slappna av i sinnet.
Minns tillbaka. Det var igår.
Gå in i palatset.
Släpp sinnet fritt.
Gå in i palatset.
Bra.
Bra, Fredwynn.
Vad var det du missade?
Vad missade du?
Inte här.
Det är du.
Du kunde inte rå för det, va?
Du vill bli hittad, eller hur?
Kom igen. Nej!
Kom igen, Fredwynn!
Fredwynn, kom ihåg nu.
Du var inte uppmärksam.
För jäkla fokuserad på manuset.
Det fanns där mitt framför dig...
...så alla kunde se.
Särskilt...
...Janice.
Tack.
-Snälla, stäng inte. -Fredwynn?
-Vad är det? -Jag vet att jag är påfrestande.
Men jag försöker anpassa min hastighet så vi håller jämna steg.
Fredwynn, klockan är mycket. Jag är trött. Det här går inte.
-Du måste hem. -Jag vet att jag gjorde fel.
Jag förstår dig. Men jag försöker.
Jag försöker verkligen.
-Jag gör det visst igen, va? -Tja...
Förlåt att jag kränker din privata sfär.
Janice, du är en bra lagkamrat.
Tack för att du spelar med mig. Jag ska inte störa igen.
Fredwynn.
Kom in.
Fredwynn.
Lev, hjärtat?
Förlåt om jag stör, men det här är Fredwynn,
en av lagkamraterna jag har berättat om.
Fredwynn, det här är min make Lev.
Hej.
Får jag fråga varför du hemlighåller det här?
Det gör jag inte.
-Nej. -Vad hände?
En stroke. Sent ifjol.
Vi har en jättefin sköterska, Meredith,
som hjälper till om dagarna, fem dagar i veckan,
men jag tycker verkligen om att ta hand om honom själv.
Alla dagar är olika.
En gång log han, jag lovar.
Och han kramar min hand då och då.
En dag när jag satt och läste och tittade upp
var hans ögon vidöppna. Han stirrade på mig.
Jag vill inte missa nåt sånt.
Min mamma var inte så bra på att ta hand om oss.
Hon gav alltid min bror och mig mat med mycket socker, salt,
och animalier.
Nu är han gravt överviktig.
Det gick bra för mig eftersom jag är extremt disciplinerad.
Ja, att ta hand om nån är aldrig enkelt.
Och det här är det sista
som Lev hade önskat sin fru.
Vår son Ben bor i Albuquerque med sin familj. Han är advokat.
Precis som sin pappa.
Han pratar alltid om fina ställen
där han kan få god omvårdnad, men...
Men jag... Jag kan inte.
Jag kan inte lämna honom.
Kommer han att bli bättre?
Ni är lyckligt lottade som har varandra.
Ja.
Det är vi.
-Vill du ha en kopp te? -Tack.
Ja.
Varsågod.
Mitt längsta heterosexuella förhållande varade i tre veckor.
Tre veckor?
Det var inte ens ett förhållande.
Bara några sms...och några dejter.
Men långa sms.
Jag är inte bra på att släppa taget.
Hon gillade mig nog bara för min porslinsbil.
Men...
...tre veckor eller 50 år, hjärtesorg är ändå hjärtesorg.
När du var på scenen med Octavio...
...visade han nog hur man hittar dem.
Nej, jag vill inte prata om när jag stod där.
Jag vill inte. Vi kan prata om dig.
Hur var det i bagageutrymmet?
Vi hade ett ögonblicks emotionell ärlighet,
det ska du veta att jag erkänner, men det här är viktigt.
Jag vet att det är svårt att beskriva, men lita på mig.
Ja. Okej.
Ta till dig de här bröllopsbilderna.
Okej.
-Ser du dem? -Ja.
-Har du dem? -Ja.
Säkert? Det är viktigt att du minns dem. De är många.
Ja. Ja, jag har dem.
Okej. Jag läste en bok som hette Moonwalk med Einstein.
Nu ska vi gå in i vårt så kallade minnespalats.
Det finns i huvudet, även om man inte vet om det.
-Jag har inget palats i huvudet. -Jo, det har du faktiskt.
Jag har gjort massor av research på internet. Testa.
Okej.
Blunda.
-Och lyssna på min röst. -Okej.
Lugn.
-Skratta inte. -Det gör jag inte.
Släpp ditt sinne
och gå in...
...i palatset.
-Du gick inte in. -Jag har inget palats i huvudet.
Jo, det har du. Snälla, försök.
-Snälla. Lyssna på min röst. -Okej.
Kom igen. Lyssna på mig.
Släpp ditt sinne.
Gå in i palatset.
Det är tomt här. Vad ska jag göra?
Det är ett minnespalats.
Det är tomt eftersom du inte har brytt dig om att ordna tankarna
så du lätt kan återfå dem.
Alla minnen finns där.
Allt du har upplevt
och allt du har sett, allt finns där.
Du måste bara dra fram det.
Okej.
Nu är vi i danssalongen på ditt bröllop.
Octavio har precis skickat dit dig.
Jag tror att det funkar.
Nu, då?
Jag vill att du samlar dig. Se dig omkring.
Berätta vad du ser.
Där är Lev. Jag ser min kille.
Bra.
Nu vill jag att du hittar bordet med presenter.
Minns du?
Jag ser det.
Ja, jag minns.
Bra. Var extra uppmärksam nu.
Märker du nånting udda?
En av etiketterna. Den lyser.
Det såg jag inte förut.
Jo, annars skulle du inte se det nu. Du var bara inte fokuserad.
Allt finns inom dig. Den där etiketten, Janice, är vårt svar.
Du måste gräva fram den.
-Fredwynn, jag vet inte hur. -Det är okej, Janice.
Säg bara vad det står på etiketten.
Jag kan inte. Jag är inte så bra på det här.
Jodå. Du vet bara inte om det än.
Försök.
Fredwynn, du borde kanske be Peter eller Simone hjälpa dig.
Nej. Det måste vara du, Janice.
-Jaså. Du. -Japp.
-Vad vill du? -Jag är här för att hjälpa dig.
-Du skämdes väl för mig? -Jo, det gör jag.
Men jag är ändå här.
Och jag är less på att du inte lyssnar på mig.
Okej. Jag lyssnar.
Fint.
-Får jag? -Varsågod.
Jag ser vad det är, men jag förstår inget.
Hon ser, men förstår inget.
"Hon"?
Jag ser, men förstår inget.
-Vad står det? -Det är bara bilder.
Inga ord, bara bilder.
En gåta.
Beskriv för mig.
Ja...
...det är en presentetikett med blommor i hörnen.
En presentetikett med blommor i hörnen.
-En i varje hörn? -Nej, det är olika antal.
Nej, olika antal.
Först tre blommor.
Sen en.
Sen två.
Sen fem.
Och mer?
Där namnet borde stå är det liksom vädergrejer.
Förklara.
-En sol. -En sol.
-En snöflinga. -En snöflinga.
En regndroppe?
Nej.
-Ett löv. -Ett löv.
HÖST / SOMMAR / VINTER
VÅR
Öppna ögonen, Janice.
Du gjorde det.
Gjorde jag?
-Vad? Jag förstår inte. -Det är en adress.
En adress?
3125 Spring Street.
Palatsets kraft.
Hej.
Jag fick ett meddelande från Befälhavare 14 med en adress.
Spelet är igång.
Han vill att jag samlar laget.
Jag tog Fredwynn först eftersom jag känner honom bäst,
och sen gick vi hit.
Han visste din adress. Så här är vi och samlar er.
Vi har en adress i Fishtown.
Jag blev också förvånad när Janice väckte mig ur min sköna sömn,
med ledtrådar,
men hon är vår lagkamrat och vi borde lita på henne.
Att lita på sina lagkamrater är helt rätt.
-Hålls du gisslan? -Okej.
Du får säga till.
Okej.
Jag vet att det låter tokigt,
men jag tror att han är nåt på spåren.
Det fanns en ledtråd i mitt minnespalats.
Jösses, vad konstigt det där lät.
Den fanns i demonstrationen. Vi skulle hitta den här.
Tänker du ilsket konfrontera den som bor på adressen i fråga?
Bara om de konfronterar oss först
med aggressiva djur eller vapen.
Han menar att om de råkar...
Jag menar att jag är beskyddande och snabb,
som en gepardhona.
-God natt, Janice. -Simone, nej. Lyssna.
Jag tror att du och jag har nåt gemensamt.
Det här spelet är det roligaste jag har haft på länge. Jag behöver det.
Ja. Ja, Fredwynn kan vara lite oberäknelig.
Förlåt, men så är det. Men det kvittar.
Vi ska till den här adressen.
Jag ber dig inte följa med.
Jag bjuder in dig att följa med. Så...
Vad säger du?
-Hej. -Jösses. Hej.
Hej. Wow. Hej.
Ursäkta att vi kommer så sent.
Inte sent, men nåt säger mig att det är sent för dig.
Ja, alltså... Det är ganska sent, ja.
Kan du öppna lite mer?
Det är svårt att prata med dig när man inte ser munnen.
Förlåt. Javisst. Så ja. Vad är det?
Fint. Jo, Janice har hittat ett spår,
och vi ska visst till en adress i Fishtown.
Det blir inte som Fredwynns konstiga bakhåll.
Det här ingår verkligen i spelet.
Så vi är inte utsparkade?
Verkar inte så.
Jag vet inte. Sist blev det riktigt...
Petriskålen...
Vi står här, allihopa,
så du kan väl klä dig?
-Klä upp mig? -Nej, bara på dig.
Okej.
Förlåt att jag inte släppte in er i lägenheten.
Den är inte gjord för gäster.
-Vad är den gjord för? -Boende.
-Framme. -3125 Spring Street.
Ja.
-Det verkar tomt. -Ja, eller så sover alla.
Det ska vi ta reda på.
-Lugn, tigern. -Gepard.
När sov du sist?
Jag sover bara korta stunder.
15-30 minuter som mest.
Se upp.
-Se upp. -Kör inte med mig.
-Fredwynn! -Vad då?
Hörni...
Det är hon.
Tänkte ni låta mig ramla ner?
-Ja. -Sluta.
Hörni...
Clara?