Nei, nei, nei. Jeg stemmer for at vi ikke varsler myndighetene.
Det er et åsted, Fredwynn. De er politiet.
Det ser ut som et åsted, det må jeg innrømme.
Men som en delvis ung mann av en viss herkomst,
er jeg veldig skeptisk til rettshåndhevere,
noe jeg ber dere alle nå om å respektere.
Jeg står muligens også på noen overvåkningslister.
Vel, bør vi være bekymret?
Jeg har alltid følt at jeg ikke visste nok. Nå vet jeg for mye.
Vil de prøve å ta oss?
-De vet vi er på sporet av dem, ja. -Å, så betryggende.
Jeg syns vi bør komme oss ut herfra,
for dette stedet gir meg frysninger.
Du! Du!
Du! Rævtryne!
Hvor er Clara Torres?
Punktet der det er for sent å snu.
Det avgjørende øyeblikket der det blir opplagt
at den eneste veien som gjenstår, er den som leder fremover.
Uansett hvilke farer som kan vente,
er det, som man sier, ingen vei tilbake nå.
På dette stadiet i underholdningen vår
er det mulig at du også, kjære seer,
opplever et ubønnhørlig rykk.
At du føler deg, akkurat som hasardspillere,
"pottforpliktet".
Jeg kan forsikre deg om at dette ikke er tilfellet.
Man har alltid et valg.
Selv nå, ved dette store narrative vendepunktet, hindrer ingenting deg
i å returnere til ditt gamle liv.
Bare trykk på en knapp, så kan du isteden
lese en bok, stelle en hage,
eller kanskje elske med ektefellen din
mens du leser en bok i hagen din.
Men hvis nysgjerrigheten din skulle ta overhånd,
skulle du, som heltene våre, dumdristig og standhaftig,
fortsette for å finne svar, vil jeg ikke prøve å stoppe deg.
På dette tidspunktet er kanskje noen av dere en del av historien selv.
Men vær advart:
Når du drar av sted for å jakte på
hvite kaniner, fosser, drager eller drømmer,
vil to viktige spørsmål reise seg før eller senere.
Hvor langt er du villig til å gå for å finne det du jakter på?
Og hva skjer om du faktisk lykkes?
Ok, dette har vært morsomt.
Vi ses vel sikkert en dag.
Vent. Nei, vi kan ikke gi oss. De første 48 timene er de viktigste.
-Jeg ville bare snakke med delfiner. -Jeg ville bare danse.
Det stemmer ikke. Det er en løgn.
Et danselokale uten tyngdekraft, delfinkommunikasjon,
det er unnskyldninger.
Vi dro alle av en lapp av samme grunn:
Vi hadde ingenting å tape.
Nå trenger noen der nede vår hjelp,
og dere vil bare gi dere? Kanskje jeg tar feil.
Jeg vil heller tro på for mye
enn å gå tilbake til ikke å tro på noe som helst.
Peter!
Peter! Peter, går det bra med deg?
-Peter! -Peter! Peter!
Peter! Har du fått hjernerystelse?
Husk at du har fått flere smeller i hodet allerede.
Ok. Det var en tabbe.
Ikke sovn! Jeg gjentar: Hva enn du gjør, ikke sovn!
Herregud. Herregud.
Peter.
Det er deg.
Nei. Det er det faktisk ikke.
Det er ikke det. Jeg vet det nå.
Det må du huske, Peter.
Uansett hva som skjer.
Lov meg det, Peter.
Jeg lover.
Lov meg å huske sannheten.
Peter. Peter!
-Simone. -Å, enda godt du er like hel.
Vi klarte ikke å finne deg, og så trodde jeg at jeg hørte deg skrike...
Ikke gjør det igjen!
-Beklager. -Herregud!
Melkemannen. Han er der nede.
Denne veien.
Her er det.
Ok.
Peter! Vent, Peter.
Syns du ikke vi bør bevæpne oss?
-Vi vet ikke hva som venter. -Det var lurt.
Jeg har pepperspray.
-Bra. -Noe må jeg da ha.
Flott.
Dette kan da ikke overraske noen av dere.
Ok.
Jeg går inn først.
Ok.
Skal dere alle bare si "ok"?
Greit.
I tilfelle jeg dør... vil jeg takke dere for å ha vært vennene mine.
-Peter! -Peter? Peter!
Ikke etterlat meg her, folkens! Jeg blir angrepet!
Hva foregår?
Peter, lukk opp døra! Lukk opp døra, Peter!
-Peter! -Peter!
-Han blir angrepet!
Går det bra med deg?
Kjemp, Peter! Kjemp!
Ikke la dem vinne, Peter! Kjemp mot dem! Kjemp!
Bit dem i halsen! Kjemp mot dem!
Dere kan komme inn, folkens.
Hør her... jeg tok feil. Jeg ble ikke angrepet.
Og jeg vil aldri snakke om det igjen.
Greit.
-Hva er dette? -Hva i...?
-Hovedkvarteret. -Ja.
-Mørkets hjerte. -Folkens, vi nærmer oss.
-Vi nærmer oss. Jeg kan føle det. -Se, mapper.
-Få se. -Om deltagerne.
-De har nok en om hver deltager. -Om alle sammen?
Styrker, svakheter, personlighet, topologi,
sykejournalen.
Denne personen misliker moren sin sterkt.
-Få se på den. -Det må være flere hundre av dem.
De har en mappe om hver av oss.
Folkens.
Vi må dra videre.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Fredwynn! Fredwynn!
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
-Dere. Dere. Hei. -Janice.
-Hva er dette? -Vet ikke.
Noen grep tak i meg og ba meg ta den på. Er dette finalen?
Hold fokus. Dette handler om å finne den virkelige Clara.
Vi venter her til ting begynner å skje, og så slår vi til.
Bruker avledningen mot dem.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Vi har tatt med Soterias stein
for å kjøpe fri dronningen vår.
Gi avkall på Clara nå, så vil alt være tilgitt.
Godt forsøk, men Clara er verdt mer for oss enn noen jordisk skatt.
Tausheten vår kan ikke kjøpes.
Vi vil forfølge dere til jordens ender
til vi får Clara tilbake.
Hva snakker du om? Det er dere som er Clara.
Vi er her for å få henne tilbake.
Hvis vi hadde hatt Clara, tror du Opplysningsburet
ville vært tomt?
-Vil dere sette henne i et bur? -Bare gi oss Clara.
Hun vil hjelpe oss å forandre verden. Hun er vår!
Clara tilhører alle. Hun er en kunstner, ikke en eiendel.
Tapere!
-Drit og dra, parasitt! -Avskum!
Avskum!
-Tiden er inne. -Virkelig?
-Nå. -Nå?
Sånn ja. Dra.
Willkommen. Velkommen.
Endelig.
Og gratulerer. Se hva dere har blitt
ved bare å velge en farge for en måned siden.
Denne kvelden markerer kulminasjonen av en dyp reise
for sinnet, kroppen og sjelen.
For å låne et uttrykk: For en lang, merkelig reise det har vært.
Men ikke anse dette som slutten på eventyret deres.
Dere bestemmer selv hva som vil skje etter dette.
Fremtiden deres begynner om fem, fire,
tre, to, én.
Hei igjen, venner. Dere er venner.
Selv dere som hater meg og alt jeg står for.
Kanskje dere mest av alle.
Hei, Janice. Godt å se deg igjen.
Å, Peter, Simone, Fredwynn. Så hyggelig at dere kunne komme.
Dere som misliker meg,
eller kanskje noe enda sterkere, vennligst gi meg en siste sjanse
til å forklare meg.
Jeg opprettet instituttet mitt for mange år siden
med ett formål i tankene: Å forbedre menneskeheten
gjennom grundig forskning og utrettelig arbeid.
Jeg ønsker å fremme menneskeheten.
Det er store ord.
Men det er alt dere bedragere har, ikke sant?
Tomme ord og hjerter.
Annetsteds-foreningen streber etter å frigjøre menneskeheten
fra storforbruk og grådighet.
Han vil sette et gjerde rundt hver eneste idé
og ta inngangspenger til karnevalet for menneskelig erfaring.
Og han vil lede dere ned i avgrunnen.
Idealisme uten et formål er fienden til fremskritt.
-Oppfinnsomhet. -Frihet.
-Driftighet. -Anarki!
-Inspirasjon! -Glede!
Fra tidenes morgen,
fra steinalderen til romalderen,
har konflikter vært en konstant i alle menneskelige bestrebelser.
De har satt bror opp mot bror og søster opp mot søster.
Men nå må vi stille det viktigste spørsmålet av dem alle:
Finnes det en annen måte?
-Hva for noe? -Han er en klone.
30 % av alle tvillinger har et tredje søsken som de absorberer i livmoren.
Hva for noe?
Lojale Jejune-partnere...
Annetsteds-agenter,
vi ber dere nå om å snu dere,
se på de rundt dere og forestille dere at de...
...er dere.
Den ene siden vil forgude Clara, den andre gjøre henne til sin slave.
Vi må knuse disse ødeleggende rettesnorene.
Det er deres siste oppgave.
Dere hørte ham! La oss knuse dritten!
Utmerket.
Nå, i innerlommen av tunikaen din,
vil du finne en Minne til medier-fasiliteringsbrikke.
Ta den ut og fest den godt til tinningen din, er du snill.
Konsentrer deg nå.
Tenk på din beste opplevelse fra hele denne reisen,
favorittminnet ditt, favorittminnene om samarbeid.
Mine damer og herrer,
velkommen til Radio Nonchalanse: Meldinger fra Annetsteds.
Sett av et øyeblikk til å kikke
på ansiktene til de andre dristige sjelene
dere nå kan kalle familie.
Ikke vær redde. Annetsteds-foreningen er her.
Jeg er kommandant 14.
Dere har alle blitt utvalgt som Nonchalanse-agenter.
Cellenøklene ligger ved føttene deres.
Bøy dere ned og lås opp døren.
Gå ut som frie menn og kvinner!
Lov meg å huske sannheten.
Janice. Janice, slutt.
Ved å samarbeide, skal vi vanne sjelens jord
og styrke røttene til familiene og lokalsamfunnene våre.
Herregud.
Alt dette var en leksjon i samarbeid.
Så kvalmt.
Simone, se.
En mikrofilmmaskin. Denne klarer jeg å bruke.
Å, vi var et godt lag.
Det var imponerende!
Jeg vil bare at du skal vite det i tilfelle du forblør
før vi kommer frem.
Vent nå litt.
Hvis alt det var en del av leken, betyr det...
At vi har deltatt i den hele tiden.
Hundre, tusen, en million blomster vil blomstre!
Men én vil stige høyere enn resten!
Bare ei småbyjente
Som bor i en ensom verden
Hun tok midnattstoget Til hvem vet hvor
Vent, hvor er Peter?
Nei, Peter. Nei.
Herregud!
Stopp musikken!
Gi meg den!
Stopp musikken! Vær så snill!
Det er ikke Clara. Clara finnes på ordentlig.
Det er ikke henne, men Clara finnes på ordentlig.
Hun er der ute, og hun er i trøbbel.
Så hvem blir med oss? Hvem blir med oss?
Du har visst blitt revet med. Du virker forvirret.
Å, jeg er ikke forvirret. Jeg var forvirret.
Jeg var det. Men nå er jeg våken.
Jeg er våken, og jeg er forbannet, for jeg vil vite sannheten!
Ro deg ned. Det er bare en lek, gutten min.
Hvor er hun, Octavio?
Jenny, slå på lysene.
Nei. Nei, nei, nei.
Nei. Kan noen fortelle meg hva som foregår?
Hva foregår? Hva foregår?
-Fortell meg hva som foregår! -Peter, slutt!
Jeg er så lei for det, Peter.
Vi tok feil.
Nei, folkens.
Fredwynn, Janice... Janice... Janice, kom opp, er du snill.
-Janice, jeg trenger en partner. -Jeg kan ikke.
Det er over, kompis. Kom igjen.
Vær så snill.
Nei.
Du fortalte meg at jeg var spesiell.
Det sa jeg til alle sammen.
Dere gjorde en god jobb! Dere var helt fantastiske!
Se der. Det er den fyren.
Du tuller.
Den fyren døde definitivt av ydmykelse.
Kanskje det er spøkelset hans.
Gi deg.
Jeg kan høre dere.
Det er gøy!
Du, du.
Hør her, jeg sier ikke at det ikke var bra.
Jeg spør: Var det for bra?
-Det er et godt spørsmål. -Ja.
Jeg elsket Knuserommet.
-Jeg også! -Ja, ja, ja!
Jeg elsket dovendyr-ryggsekken.
Ja, ja, ja.
Og delfinen var så skjønn og veltalende.
Gi deg! Det var åpenbart en dukke.
De burde ha brukt et mer uttrykksfullt dyr.
Vel, ja.
-Du er bryllupsdamen, ikke sant? -Ja.
-Å ja, det stemmer!
Hei! Jeg heter Janice. Hyggelig å møte dere.
Det er kjempekult at du kom deg helt i mål.
Ja. Kult. Jeg er kul.
Bestemoren min kommer seg ikke gjennom Lykkehjulet
uten å sovne. Bra for deg, Janice.
Jeg var enig i mesteparten av de tematiske uttalelsene,
men samtidig misliker jeg sterkt...
Denne samtalen har vært veldig hyggelig.
Veldig hyggelig. Men jeg må dra.
Vennene mine leter sikkert etter meg.
Så ha en fortsatt fin kveld. Tusen takk for en hyggelig prat.
-Vi ses! Ha det! -Ha det.
Så med "venner" mener du vel
de som ble tilfeldig utvalgt til å tolerere deg?
Gi deg. De er vennene mine.
Akkurat. Beklager. Så hvor er de?
Det vet du nok siden dere er så gode venner.
Helt ærlig var agenten min i tvil,
men jeg sa: "Stu, dette er en episk rolle!"
Er du han som spilte Octavio eller kommandant 14?
Kan dere dra?
Vi har noe å diskutere.
Beklager. Takk.
Helt ærlig byttet vi på.
Men mellom du, jeg
og de seks andre jeg har sagt dette til så langt, hadde min Octavio...
...litt mer tyngde.
Jeg liker å anse ham som Octavio Prime.
Jeg heter Chucks Dorp.
-Chucks? -Riktig.
Både jeg og broren min heter Chuck,
så i jobbsammenheng går vi under navnet "Chucks".
Er du bare en skuespiller, eller er du...
Bare en skuespiller? Nei! Jeg driver med så mangt.
Nei, jeg mener i leken.
Var du en del av designet og konseptet? Jeg har noen spørsmål.
Var vi det eneste laget som oppdaget drapssporet?
Og hvis ikke, hvor mange andre lag nådde opp til det nivået?
Og hvorfor samlet dere inn informasjon om oss?
Og et oppfølgingsspørsmål: Hvem bør min advokat adressere
alle søksmål og rettslige pålegg om innsamlet data til?
Stopp en hal, kompis!
-Går det bra med deg? -Ja.
Jeg tok feil. Det skjer veldig sjelden,
så når det skjer, klarer jeg bare å komme meg videre
ved å vite akkurat hva jeg tok feil med, når og hvorfor.
Du bør visst snakke med Arkitekten.
Vedkommende fant på alt sammen.
Hvem og hvor er denne Arkitekten?
Jeg kjenner ingen som vet det.
Hadde jeg visst det, ville jeg bedt deg
snakke med Pam, Steve eller noe sånt.
La meg stille deg et spørsmål nå. Vet du hvor jeg kan kjøpe lystgass?
Han stikker.
Whisky.
Hør her, Elegante Storfot forstår
at han var en av lagkameratene dine, men...
Jeg mener det. Jeg syns det Peter gjorde, var veldig modig.
Fyren ødela det store Clara-nummeret og begynte nesten å gråte.
Innrøm det, den fyren suger.
Bare så du vet det, så suger han ikke.
Han er kjip.
Ok, jeg ser hvor dette bærer hen, men nei. Peter...
Peter er helt suveren.
Han er morsom...
...omtenksom og snill,
og han hører virkelig etter når folk snakker,
noe som er skremmende i begynnelsen, men deretter er det bare hyggelig.
Det får en til å innse hvor få personer som faktisk gjør det.
Og han er øm.
Når han lener seg mot noe, gjør han det varsomt
for å forsikre seg om at han ikke ødelegger det.
Herregud. Kan du ikke bare gifte deg med ham?
Hva?
-Nei, du misforstår. Jeg mener... -Kom igjen.
-Nei, nei. Det er... -Du er åpenbart interessert i ham.
Dette kommer visst ikke til å skje.
Så hvis det er greit for deg,
skal Elegante Storfot sjekke ut utvalget.
Vent. Unnskyld. Unnskyld.
For det første: Peter er ikke grunnen til at dette ikke vil skje.
Jeg mener, følte jeg et kort øyeblikk
at det var en mulighet for
at noe kunne ha skjedd mellom meg og Peter?
Ja. Ok, greit. Kanskje.
Men det er irrelevant, for jeg sa til ham at jeg bare vil være venner,
og Peter tar ting veldig bokstavelig.
Dessuten ble han nok bare...
...grepet av øyeblikket eller noe sånt.
Sånt skjer. Øyeblikk skjer.
De betyr ikke nødvendigvis noe.
Jeg prøver vel å si at det er komplisert.
Du er hypp på ham.
Han er hypp på deg.
Saken virker ganske klar for Elegante Storfot.
Fredwynn! Fredwynn! Å, Fredwynn!
Hei.
Sier "Arkitekten" deg noe?
-Nei. -Ok.
Vent, vent, vent. Hvor skal du?
Lekens skaper, trollmannen bak forhenget.
Jeg må snakke med personen. Jeg må forstå det.
Og personen er her. Jeg vet det. Personen må være det.
Visste du at man kan forutsi 99 % av all menneskelig adferd
ved å stille ett spørsmål?
-Hvilket? -"Hva ville en seriemorder gjort?"
Ligget på lur i dette tilfellet.
Ligget på lur for å beundre håndverket sitt. Så personen er her.
Vent, Fredwynn. Jeg vet vi har hatt våre uoverensstemmelser tidligere,
men kanskje vi kan prøve å finne Arkitekten sammen.
Å dele seg opp vil være mer effektivt.
Så møtes vi igjen om en time?
Ja.
Flott.
Står til, P?
Har du tid til en liten prat?
Lille Petter edderkopp, husker du at du sa at synet av meg
fikk deg til å høre musikk, og jeg sa at jeg ikke kunne takle det? Vel...
...lurte deg!
Ok. Dette klarer jeg.
Det går bra. Dette klarer jeg.
Hva er det?
Jeg er en grensesprengende dame som kommer seg frem i verden.
Tviler ikke.
Ok.
Det er nå eller aldri.
Hei.
-Peter'n. -Hei. Hei.
-Hei. -Har du tid til en...
...dans?
Ok.
Kom igjen!
Kom igjen! Jeg vet du kan danse. Få se dansetrinnene dine.
Jeg har ett dansetrinn. Dette... Dette er trinnet mitt.
Chardonnay, men ikke noe eikeaktig.
Hvordan endte du opp her?
Mor er ute på dypt vann som forretningsføreren min,
og vi har likviditetsproblemer.
Og de garanterte meg to solonumre.
Du misforstår. Hvem hyret deg?
Jeg vet ikke. Du får spørre Jill.
-Hvem er Jill? -Moren min. Hun er ikke her.
Hun besøker lillebroren min på en avrusningsklinikk.
Hvordan klarer en seriemorder å drepe uten å etterlate seg noen spor?
Enkelt. Ved å få personen til å begå selvmord.
Det passer ikke inn her, men det er interessant.
-Hvorfor er du ikke hos vennene dine? -Jeg har ingen venner.
Folk er for misunnelig på talentene mine.
I mitt tilfelle frykter folk mitt overlegne intellekt.
Jeg ser det slik:
Om folk ikke takler dette, er det deres problem.
Hva så om jeg er utfordrende?
"Hva så om jeg er utfordrende?"
Hva så?
"Hva så om jeg er utfordrende?"
Det er ti minutter igjen.
Sørg for å bruke tiden godt.
Dobbeltsjekk arbeidet deres.
Når dere er ferdig...
...og legg dem på pulten min.
SKJÆRE FREDWIN BLI MIN
KJÆRE FREDWYNN BLI MIN
Ja. Ja, komman... Jeg bare tullet. Lurte deg.
Slutt å leke!
Kan vi være enig om at jeg har rett? Jeg tar det som et ja.
Vis meg hvor! Hvor? Hvor?
Du vet vel hva moro er, Fredwynn?
Om folk ikke takler dette, er det deres problem.
Hva om det ikke er det? Hva om det er vårt problem også?
Unnskyld meg. Jeg må finne noen.
Simone.
Jeg vet hva du prøver å gjøre,
og det får meg ikke til å føle meg bra.
Ok.
Så... tror du det er slutt mellom dere to?
På ordentlig?
For hvis ikke du skal feie over henne,
så digger Elegante Storfot trøstesex.
Hun forbarmet seg over meg.
Hun prøvde bare å få meg til å føle meg bedre.
Jeg og Simone er bare...
-Bare venner? -Ja.
Herregud. Hva er i veien med dere?
Det er som en slags psykoseksuell "Gift of the Magi",
men enda tristere.
Hør her, kompis: Hun er hypp på deg.
Vent nå litt, så hun...
-Og jeg... -Ja, mer eller mindre.
Hva skal jeg gjøre?
-Hva skal jeg gjøre? -Jeg vet ikke, kompis.
Du avviste henne på iskaldt vis.
Du må gjøre noe jævlig stort for å gjøre det godt igjen.
Og nå er jeg helt alene igjen
Ingen steder å vende meg til Ingen å dra til
Uten et hjem, uten en venn
Uten et ansikt å si hei til
Men nå nærmer natten seg
Og jeg kan late som han er her
Noen ganger går jeg alene om natten Når alle andre sover
Jeg tenker på ham og blir glad For det selskapet jeg har...
-Ikke deg igjen! -Jeg trenger denne.
Da må du rive den ut av de skjønne, små hendene mine foran...
Beklager.
Hei.
Helt alene
Later jeg som hun står ved min side
Helt alene
Går jeg sammen med henne Frem til morgenkvisten
Uten henne Føler jeg armene hennes rundt meg
Og når jeg havner på ville veier
Lukker jeg øynene
Og så finner hun meg
I regnet
Skinner fortauet som sølv
Alle lysene
Er tåkete i elven
I mørket
Er trærne fulle av stjerneskinn
Og alt jeg ser, er meg og henne For evig og alltid
Og jeg vet
Det bare er noe jeg innbiller meg
At jeg snakker med meg selv
Og ikke til henne
Og selv om jeg vet
At hun er blind
Velger jeg å si
Si, si, si
At det finnes en måte for oss
Jeg elsker henne
Men når natten er over
Er hun borte
Elven er bare en elv
Uten henne
Forandres verdenen rundt meg
Trærne er nakne, og overalt Er gatene fulle av fremmede
Jeg elsker henne
Og hver dag lærer jeg
At jeg hele livet
Bare har latt som
Uten henne Vil jorden fortsette å spinne
En jord som er full av lykke
Som jeg aldri har visst om
Jeg elsker henne
Men bare
Helt for meg
Selv
Jeg er lei for det jeg gjorde. Jeg trodde du bare prøvde å...
Hold kjeft, Peter.
Har dere sett Janice?
Det vet jeg at dere ikke har, for hun er ikke her. Jeg har sjekket.
Janice har altså forsvunnet.
Kanskje hun bare dro uten å ta farvel.
Nei. Janice ville ikke ha ghostet oss.
Så vi skal finne henne, ikke sant?
Vi er venner. Det er noe en venn ville ha gjort.
Definitivt.
Og en venn ville ha gjort det fort.
Ok.
Sjåfør, kommer du nærmere, eller kjører du stadig lenger unna?
Hei.
Hei. Unnskyld.
Har du sett min venn Janice?
Hei. Beklager forstyrrelsen. Jeg er Peter, fyren som sang.
Har dere sett min venn Janice?
-Sett den gamle damen? -Jeg syns dere alle ser gamle ut.
-Nei. -Nei.
Hallo.
Hallo!
Hallo! Hei!
Hei, hallo!
Hallo, Janice.
Hei.
Det er deg, er det ikke?
Du er Arkitekten.
Hvordan visste du det?
Jeg vet ikke hvordan jeg vet det.
Jeg bare vet det.
-Beklager at vi ødela leken din. -Hva vil du, Janice?
Jeg vil vel bare finne Clara,
vennene hennes og Annetsteds.
Jeg vet det. Jeg vet det.
De var bare en del av leken, men...
...Clara Torres var ekte, var hun ikke?
Jeg ville vel bare vite... sannheten.
Du fortjener vel såpass.
Sannheten er at Clara er død, og skylden er helt og holdent min.