Nej, nej, nej. Jag föreslår bestämt att vi inte meddelar myndigheterna.
Det är en brottsplats, Fredwynn. Det handlar om polisen.
Det ser ut som en brottsplats, det kan jag medge.
Men som en yngre man med en viss bakgrund
hyser jag en djup misstro mot polisväsendet,
och jag ber er respektera det.
Dessutom kan jag finnas på några övervakningslistor.
Borde vi bli oroliga?
Jag har alltid känt att jag vet för lite, nu vet jag för mycket.
Är de ute efter oss?
-De vet att vi är dem på spåren. -Det lät ju betryggande.
Jag tycker att vi drar,
för det här stället är läskigt.
Hallå. Du!
Du! Rövnyllet!
Var är Clara Torres?
Det avgörande ögonblicket.
Den punkt när det blir allt för uppenbart
att den enda väg som återstår är den som leder framåt.
Oavsett vilka faror som kan vänta
finns det, som man säger, ingen återvändo nu.
I det här skedet av underhållningen
kanske även du, kära tittare,
upplever den obevekliga känslan
att du är, om vi ska tala spel- och dobbelspråk...
...bunden till potten.
Men det, kan jag lova, är en falsk konstruktion.
Det finns alltid alternativ.
Inte ens nu, i denna spännande narrativpunkt, är du förhindrad
att återvända till ditt liv som det var förut.
Med ett enkelt knapptryck är du fri
att läsa en bok, påta i trädgården,
eller kanske älska med din partner
medan du läser en bok i trädgården.
Men det är klart, om din nyfikenhet tar över
och du likt våra hjältar, djärvt och orubbligt,
strävar framåt i jakt på svar, då ska jag inte försöka stoppa dig.
Nu är många av er själva en del av berättelsen.
Men jag varnar er:
När ni hörsammar hornet och ger er ut på jakt,
oavsett om det är kanin, vattenfall, drakar eller drömmar,
då dyker otvivelaktigt två viktiga frågor upp.
Hur långt är du villig att gå i din jakt?
Och vad händer om du faktiskt fångar bytet?
Okej, det här har varit kul,
men vi lär väl ses nån gång.
Vänta! Nej, vi kan inte bara ge oss. De första 48 timmarna är viktigast.
-Jag ville bara snacka med delfiner. -Jag ville bara dansa.
Nej, det är inte sant. Det är lögn.
Tyngdlös dans, delfinkommunikationssystem.
Bara undanflykter.
Alla tog den där lappen av samma anledning.
Vi hade inget att förlora.
Nu är det nån där nere som behöver vår hjälp.
Ska ni bara gå er väg? Jag har kanske fel.
Men jag tror hellre för mycket
än fortsätter tro på ingenting alls.
Peter!
Peter! Peter, gick det bra?
-Peter! -Peter! Peter!
Peter! Fick du hjärnskakning?
Kom ihåg att du redan har fått ett antal smällar mot huvudet.
Okej. Det här var ett misstag.
Somna inte! Jag upprepar: Vad du än gör, somna inte!
Gud. Herregud.
Peter.
Det är du.
Nej. Det är egentligen inte du.
Det är det inte. Det vet jag nu.
Du måste komma ihåg det, Peter.
Vad som än händer härnäst.
Lova mig, Peter.
Jag lovar.
Lova att komma ihåg sanningen.
Peter. Peter!
-Simone. -Vad skönt att det gick bra.
Vi hittade dig inte, och så tyckte jag att jag hörde dig skrika, och...
Gör inte så där igen!
-Förlåt. -Gud!
Mjölkmannen. Han är här nere.
Hitåt.
Här.
Okej.
Peter! Vänta.
Borde vi inte beväpna oss?
-Vi vet inte vad som väntar. -Bra tänkt.
Jag har pepparsprej och nycklar.
-Bra. -Det måste finnas nåt.
Fint.
Ingen av er borde bli förvånad av det här.
Okej.
Jag går först.
Okej.
Tänker ni bara säga "okej"?
Visst.
Om jag inte kommer tillbaka... Tack för att ni är mina vänner.
-Peter! -Peter? Peter!
Snälla, lämna mig inte här! Jag blir angripen!
Vad händer?
Peter, öppna dörren! Öppna dörren, Peter!
-Peter! -Peter!
-Han blir angripen!
Hur är det?
Slåss, Peter! Slåss!
Låt dem inte vinna, Peter! Kämpa emot! Slåss!
Bit dem i halsen! Kämpa emot!
Ni kan komma in.
Jo... Jag tog fel. Jag blev inte angripen.
Och jag vill aldrig mer prata om det.
Okej.
-Vad är det här? -Vad i...?
-Högkvarteret. -Ja.
-Mörkrets hjärta. -Nu är vi nära.
-Vi är nära. Jag känner det. -Journaler.
-Får jag se. -Om spelarna.
-De har nog en om varje. -Om allihopa?
Styrkor, svagheter, personlighet, topologi,
läkarjournaler.
Den här typen gillar inte sin mamma.
-Får jag se. -Det finns säkert hundratals här.
Inte bara Clara. De har oss alla.
Hörni.
Vi måste fortsätta.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Fredwynn! Fredwynn!
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
-Hörni. -Janice.
-Vad är det här? -Jag vet inte.
Nån tog tag i mig och bad mig ta mig på den. Är det här finalen?
Jag vet inte. Fokusera nu. Vi måste hitta Clara.
Vi väntar här tills det tar fart och sen agerar vi.
Använder diversionen mot dem.
Dominae in artibus.
Omnes ave auctor est.
Vi har tagit med oss Soterias sten,
en lösen värdig vår drottning.
Ge upp Clara nu och allt är förlåtet.
Bra försök, men Clara är värd mer än en jordisk skatt.
Vår tystnad kan inte köpas.
Vi kommer att jaga er till världens ände
tills Clara är tillbaka hos oss.
Vad snackar du om? Det är ju ni som har Clara.
Vi vill ha henne tillbaka.
Om vi hade Clara, tror du då att Upplysningsburen
skulle vara tom?
-Skulle ni ha henne inburad? -Ge oss Clara.
Hon ska hjälpa oss förändra världen. Hon är vår!
Clara är allas. Hon är en konstnär, ingen egendom.
Töntar!
-Skit på dig, parasit! -Nolla!
Nolla!
-Nu kör vi. -Nu?
-Nu. -Nu?
Kom igen.
Willkommen. Välkomna.
Äntligen.
Och grattis. Titta vad ni har blivit
bara för att ni valde en färg för en månad sen.
Den här kvällen markerar kulmen på en djup resa
för sinne, kropp och själ.
För att parafrasera: Vilken lång och märklig resa det har varit.
Men jag ber er, se inte det här som slutet på ert äventyr.
Vad som händer nu är helt och hållet upp till er.
Er framtid börjar om fem, fyra...
...tre, två, ett.
Hejsan igen, vänner. Ni är ju vänner.
Även ni som hatar mig och allt jag står för.
Kanske framför allt ni.
Hej, Janice. Vad härligt att se dig igen.
Och Peter. Simone. Fredwynn. Vad roligt att ni kunde komma.
Ni som tänker på mig med avsmak
eller kanske nåt ännu värre, låt mig en sista gång
argumentera för min sak.
Jag skapade mitt institut för många år sen
med ett enda syfte: Att gynna mänsklighetens förbättrande
genom rigorösa undersökningar och en outtröttlig produktivitet.
Jag står för den mänskliga rasens framsteg.
Stora ord.
Det är väl allt ni bedragare har?
Tomma ord och tomma hjärtan.
Annorstädessällskapet strävar efter att befria mänskligheten
från konsumismens och girighetens bojor.
Han vill bygga stängsel runt alla idéer
och ta en inträdesavgift till den mänskliga upplevelsens tivoli.
Och han vill föra er mot avgrunden.
Idealism utan syfte är framstegens fiende.
-Uppfinnande. -Frihet.
-Företagande. -Anarki!
-Inspiration! -Glädje!
Sen tidernas begynnelse,
från stenåldern till rymdåldern,
har konflikt plågat mänskligheten och varit ständigt närvarande,
ställt broder mot broder, syster mot syster.
Men nu måste vi ställa den viktigaste frågan av alla:
Finns det ett annat sätt?
-Va? -Han är en klon.
30% av alla tvillingar har ett tredje syskon som absorberas i livmodern.
Va?!
Lojala Jejunemedarbetare.
Annorstädesagenter.
Nu ber vi er vända er om,
se på era medmänniskor, och tänka er att de...
...är ni.
Den ena sidan vill dyrka Clara, den andra förslava henne.
Vi måste krossa dessa fördärvliga föreskrifter.
Det är er sista uppgift.
Ni hörde honom! Krossa skiten!
Utmärkt.
I innerfickan på era tunikor
hittar ni en Minne till media-skiva.
Jag ber er ta fram den och fästa den vid er tinning.
Koncentrera er nu.
Tänk på er trevligaste upplevelse under den här resan,
ert favoritminne, era favoritminnen av att samarbeta.
Mina damer och herrar,
välkomna till Radio Nonchalans: Rapporter från Annorstädes.
Se er omkring ett ögonblick,
på de andra djärva själarna
ni nu kan kalla er familj.
Frukta inte. Annorstädessällskapet är här.
Jag är Befälhavare 14.
Ni har alla utvalts till Nonchalansagenter.
Nyckeln till era fängelseceller ligger framför er.
Sträck er fram och lås upp.
Gå ut som fria män och kvinnor!
Lova att komma ihåg sanningen.
Janice. Janice, sluta.
Genom att samarbeta ska vi bevattna andens jord
och stärka våra familjers och samhällens rötter.
Herregud.
Hela den här grejen var en lektion i samarbete.
Blä.
Simone, titta.
Mikrofilmläsare. Det här kan jag.
Vi var ett bra team.
Det där var imponerande!
Jag ville bara säga det om du skulle förblöda
innan vi kommer dit.
Vänta nu.
Om allt det där var en del av spelet innebär ju det...
Att vi har spelat hela tiden.
Hundra, tusen, en miljon blommor kommer att blomma ut!
Men en kommer att resa sig högre än alla andra!
En tjej från egen härd
Ute i en ensam värld
Hon tog ett midnattståg Mot vart som helst
Var är Peter?
Nej, Peter.
Herregud!
Stoppa musiken!
Ge hit!
Stoppa musiken! Snälla, stoppa musiken!
Det där är inte Clara. Det finns en riktig Clara.
Det är inte hon. Clara finns på riktigt
och hon är i knipa.
Så vilka är med oss? Vilka är med oss?
Du verkar ha ryckts med. Du verkar förvirrad.
Jag är inte förvirrad. Jag var det.
Jag var det. Men nu är jag vaken.
Jag är vaken och förbannad. Eftersom jag vill veta sanningen!
Ta det lugnt. Det är bara ett spel, pojk.
Var är hon, Octavio?
Jenny! Ljus, tack.
Nej. Nej, nej, nej.
Nej. Kan nån berätta vad det är som händer?
Vad är det som händer? Berätta...
Peter, sluta!
Jag beklagar, Peter.
Vi hade fel.
Nej.
Fredwynn, Janice... Janice... Janice, snälla kom hit.
-Janice, jag behöver en partner. -Jag kan inte.
Det är över. Kom nu.
Snälla.
Nej.
Du sa att jag var speciell.
Det sa jag till alla.
Ni har gjort ett fantastiskt jobb! Enastående!
Du, kolla. Där är han.
Lägg av.
Han där dog av förödmjukelse.
Det kanske är hans spöke.
Sluta.
Jag hör er.
Det är ju kul!
Hörru.
Jag menar inte att det inte var bra.
Jag undrar, var det för bra?
-En rimlig fråga. -Ja.
Jag älskade Krossrummet.
-Jag också! -Ja!
Och sengångarryggsäcken!
Javisst.
Och delfinen var så gullig och vältalig.
Snälla! Det var ju så uppenbart en docka.
De borde ha använt ett mer producerbart djur.
Jo.
-Visst är du bröllopskvinnan? -Ja.
-Just det!
Hej! Jag heter Janice. Trevligt att träffas.
Det är häftigt att du höll ut ända till slutet.
Ja. Häftigt. Jag är häftig.
Min mormor klarar knappt ett avsnitt av Lyckohjulet
utan att somna. Bra jobbat, Janice.
Jag håller med om det mesta av de tematiska kommentarerna,
men å andra sidan gillar jag inte...
Det här var ett underbart samtal.
Verkligen. Men jag måste gå.
Min vänner undrar nog var jag är.
Men ha en fortsatt trevlig kväll. Trevligt att prata med er.
-Ha det bra. Hej! -Hej.
Så...med "vänner" antar jag att du menar
de andra slumpvis utvalda ungdomarna som skulle tolerera dig?
Sluta, de är mina vänner.
Just det. Förlåt. Var är de?
Eftersom ni är så goda vänner.
Min agent hade sina invändningar,
men jag sa: "Stu, den här rollen får man bara en gång i livet!"
Var det du som spelade Octavio eller Befälhavare 14?
Ursäktar ni oss?
Vi ska prata allvar.
Förlåt. Tack.
Ärligt talat byttes vi av.
Men mellan oss två
och sex andra jag har pratat med hade min Octavio...
...lite mer tyngd.
Jag ser honom som "Octavio Prime".
Jag heter Chucks Dorp.
-Chucks? -Ja.
Både min bror och jag heter Chuck,
så professionellt använder vi pluralformen "Chucks".
Är du bara skådespelare eller inblandad i...
Bara skådespelare? Knappast! Jag jobbar inom många områden...
Jag menar i spelet.
Var du delaktig i designen och konceptet? Jag har en del frågor.
Var vi det enda teamet som upptäckte mordspåret?
Om inte, hur många andra team nådde den nivån?
Och i vilket syfte samlades vår data in?
Och till sist, vem ska min advokat kontakta
angående stämningar och ersättnings- krav gällande insamlad data?
Vänta nu, partner!
-Mår du bra? -Ja.
Jag hade fel, vilket är sällsynt,
och när det sker kan jag endast gå vidare
om jag vet exakt vad jag hade fel om, när och varför.
Du ska nog prata med Arkitekten,
som hittade på allt.
Vem är Arkitekten? Var finns denne?
Det är nog ingen som vet.
Visste jag vem det var hade jag sagt:
"Snacka med Pam", eller Steve eller nån annan.
Låt mig fråga dig en sak nu. Var kan jag får tag på lustgas?
Han bara går.
Whisky.
Du, Elegante Storfoten fattar
att han var med i ditt team, men...
Seriöst. Jag tycker att det Peter gjorde var riktigt modigt.
Han förstörde den stora Clarafinalen och grinade i princip.
Kom igen, vilken skit.
Okej, för kännedom är han motsatsen till skit.
Pissig, alltså.
Okej, där fick du rätt öppet mål. Men nej, Peter...
Peter är suverän.
Han är rolig.
Och omtänksam och snäll,
och han lyssnar verkligen när andra pratar,
vilket är lite läskigt i början, men sen är det bara fint.
Och det är en påminnelse om att det är få som faktiskt gör det.
Han är så mild.
När han lutar sig mot nåt gör han det så försiktigt,
som att han vill se till att inget går sönder.
Jösses. Varför går du inte bara och gifter dig med honom?
Va?
-Nej, det är inte så. Alltså... -Kom igen.
-Nej, det... -Du gillar honom uppenbarligen.
Det kommer inte att bli nåt mellan oss.
Så om det går bra för dig
ska Eleganta Storfoten cirkulera.
Vänta. Ursäkta. Ursäkta.
För det första, att det inte blir nåt mellan oss beror inte på Peter.
Fanns det nån ögonblicks sekund
när kanske, möjligen,
nåt kunde ha hänt mellan Peter och mig?
Ja. Okej, visst. Kanske.
Men det kvittar. Jag sa till honom att jag bara vill vara hans vän.
Och Peter tar allt bokstavligt.
Dessutom var det nog bara så...
...att han rycktes med eller nåt.
Sånt händer. Såna ögonblick finns.
De behöver inte betyda nåt för det.
Det jag menar är väl att det är komplicerat.
Du gillar honom.
Han gillar dig.
Det verkar rätt enkelt för Elegante Storfoten.
Fredwynn! Fredwynn!
Hej.
Betyder "Arkitekten" nåt för dig?
-Nej. -Okej.
Vänta. Vart ska du?
Spelets skapare, magikern bakom ridån.
Jag måste träffa den för att förstå.
Den finns här. Det vet jag. Den måste vara här.
Visste du att man kan förutse 99% av allt mänskligt beteende
om man ställer rätt fråga?
-Vilken? -"Vad skulle en seriemördare göra?"
I det här fallet - smyga omkring.
De skulle smyga runt för att beundra sitt verk. De finns här.
Fredwynn, nej. Du, jag vet att vi har haft våra duster,
men vi kanske kan gå tillsammans och leta efter den här "Arkitekten".
Delar vi på oss täcker vi mer yta.
Vi kan väl sammanstråla igen om en timme?
Ja.
Toppen.
Läget, P?
Har du tid en stund?
Jo, Petriskålen, minns du när du sa att du såg mig
och hörde musik och jag sa att jag inte pallade det? Tja...
Lurad!
Okej. Jag fixar det här.
Det är lugnt. Jag fixar det.
Vad då?
Jag är en banbrytande kvinna som tar sig fram i världen.
Säkert.
Okej.
Nu eller aldrig.
Hej.
-Petes. -Hej.
-Har du tid att...
...dansa?
Okej.
Kom igen!
Kom igen! Jag vet att du kan. Jag vill se.
Jag har bara ett danssteg. Det här... Det här är mitt steg.
Chardonnay, men inget ekigt.
Varför är du egentligen här?
Min mamma är ute på djupt vatten som min manager,
och vi har likviditetsproblem.
Och så lovade de mig två solonummer.
Jag menar, vem anlitade dig?
Jag vet inte. Du får fråga Jill.
-Vem är Jill? -Min mamma. Hon är inte här.
Hon hälsar på min lillebror på rehab.
Hur lyckas en seriemördare mörda utan att lämna spår?
Lätt. Övertala offren att begå självmord.
Inte tillämpligt, men intressant.
-Varför är du inte med dina vänner? -Jag har inga vänner.
Alla är så avundsjuka på min talang.
I mitt fall avskräcks alla av mitt överlägsna intellekt.
Så här tycker jag:
Om folk inte kan hantera det här är det deras problem.
Än sen om jag är utmanande?
"Än sen om jag är utmanande?"
Än sen?
"Än sen om jag är utmanande?"
Vi har tio minuter kvar.
Använd tiden klokt.
Dubbelkolla era svar.
När ni är klara...
...och lägg på mitt bord.
TJÄRE FREDWIN BLI MIN
KÄRE FREDWYNN BLI MIN
Ja! Ja, Befälhavare... - Jag skojade bara.
Sluta leka!
Visst har jag rätt? Det tolkar jag som ett ja.
Visa mig var! Var?
Du vet väl hur man har kul, Fredwynn?
Om folk inte kan hantera det här är det deras problem.
Tänk om det inte är det. Tänk om det är vårt problem också.
Ursäkta. Jag måste hitta nån.
Simone.
Jag vet vad du försöker göra,
och det får mig inte att må bättre.
Okej.
Nå? Tror du att det är över mellan er två?
På riktigt?
För om du inte tänker ta chansen
är Elegante Storfoten gärna tröstpriset.
Hon tycker synd om mig.
Hon försökte bara muntra upp mig.
Simone och jag är bara...
-Bara vänner? -Ja.
Herregud. Vad är det med er två?
Det är som nån psykosexuell version av "Julklapparna",
men bara sorgligare.
Senaste nytt, kompis: Hon gillar dig.
Vad då, är hon...
-Och jag... -Ja, i princip.
Vad ska jag göra?
-Vad ska jag göra? -Jag vet inte.
Det där var ett iskallt avspisande.
Det kommer att behövas nåt extra för att gottgöra det.
Nu är jag för mig själv igen
Helt utan mål, ingen att vänta på
Har inget hem, har ingen vän
Eller bekant att kunna hälsa på
Men nu är natten när
Och jag kan låtsas att han är här
Ibland så vandrar jag omkring När alla andra sover
Då minns jag honom och blir glad Över det sällskap han lovar...
-Nej, inte du igen! -Jag behöver den.
Då får du bända loss den ur mina nätta händer inför alla...
Förlåt.
Hej.
För mig själv
Så låtsas jag att hon är här
Bara vi
Tar en promenad i natten
Utan henne Är hon ändå med mig
Och när jag har det svårt
Då blundar jag
Och hon är här
Regnet gör
Att gatan silverglimmar
Alla ljus
I floden blir som dimma
Och i mörkret
Blir träden stjärnbeströdda
Vad händer då, jag ser oss två Tillsammans för alltid
Och jag vet
Att det bara är en dröm
Att jag pratar med mig själv
Inte henne
Och även om jag vet
Att hon är blind
Tror nog jag
Jag, jag, jag...
Att vi har en chans
Jag älskar
Men när natten är över
Är hon borta
Och floden bara en flod
Utan henne
Förändras världen runt mig
Löven faller överallt och jag ser Bara främlingar omkring mig
Jag älskar
Och varje dag jag lär mig
Att jag jämt
Har lurat mig själv och låtsats
Utan henne Skulle världen ändå snurra
En värld full av en lycka
Som jag aldrig känt till
Jag älskar
Men bara
För mig
Själv
Förlåt för det som hände. Jag trodde att du bara försökte...
Tyst, Peter.
Har ni sett Janice?
Förresten vet jag att ni inte har det. Hon är inte här. Jag har kollat.
Alltså är Janice försvunnen.
Hon kanske bara gick utan att säga hej då.
Nej, Janice skulle inte bara dra.
Då ska vi väl hitta henne?
Vi är ju vänner. Och det är sånt vänner gör.
Definitivt.
Och en vän skulle skynda sig.
Okej.
Chauffören, kommer du närmare eller längre bort?
Hej.
Hej. Hej, förlåt.
Har du sett min vän Janice?
Hej, förlåt att jag stör. Jag är Peter, killen som sjöng.
Har ni sett min vän Janice?
-Har ni sett den äldre damen? -Ni ser gamla ut, allihopa.
-Nej. -Nej.
Hallå.
Hallå!
Hallå! Du!
Hallå där!
Hej, Janice.
Hej.
Det är du, va?
Du är Arkitekten.
Hur visste du det?
Det vet jag inte.
Jag bara vet.
-Förlåt att vi förstörde spelet. -Vad vill du, Janice?
Jag vill nog bara hitta Clara
och hennes vänner och Annorstädes.
Jag vet, jag vet.
Allt var bara en del av spelet, men...
Clara Torres fanns på riktigt, va?
Jag vill väl bara ha...sanningen.
Jag antar att du har gjort dig förtjänt av det.
Sanningen är att Clara är död, och det är mitt fel.