Onko muka joskus ollut?
Pitäkää tämä ilta vapaata.
Voimmekin laittaa valot päälle -
ja toivottaa hyvää illanjatkoa.
Kiitos ja tervetuloa Muppet Show'hun.
Ikävä sanoa, mutta minulla olisi erityistä ilmoitusasiaa.
Ehkä meitä viimeinkin lykästi.
Niin, jospa illan esitys on peruttu.
Illan esitys on peruttu.
Mitä pidät?
Osaisin minäkin.
Pelatkaa niin hyvin kuin osaatte.
Hyvä, me!
Sano "L." Sano "I."
Sano "V." Sano "E." L-I-V-E!
-Hän on aikamoinen, vai mitä? -Elä.
Osaisin minäkin.
Muuten ei ole mitään puhuttavaa pukuhuoneessa.
Clarence! Clarence!
Auta minua, Clarence!
Vie minut takaisin!
Hän on suosikkini.
Haluan tehdä tuota.
...vaimoni ja lapseni.
Auta minua, Clarence.
Haluan taas elää!
Äiti ja isä, kiitos, kun tulitte tänne.
-Totta kai. -Me asumme täällä.
Totta. Hyvä heitto, isä.
Mennään suoraan asiaan, koska teillä on paljon muutakin meneillään.
Olen tehnyt tärkeän elämääni koskevan päätöksen.
Olen hyvin innoissani, ja voin vain toivoa,
että te innostutte ajatuksesta yhtä lailla.
Mikä se on?
Olen päättänyt -
ryhtyä... näyttelijäksi!
Jaaha...
Minusta...
Minusta tuo on hyvin rohkea päätös, poika.
Näyttelijäntyö ei ole helppoa.
Se ei ole vain hupailua, vaan kovaa työtä.
Tiedän, ja tuo on hyvä huomio.
Olen valmis tekemään kaiken tarvittavan -
tullakseni näyttelijäksi.
Oletko miettinyt, millainen näyttelijä haluaisit olla?
Mitä tarkoitat?
Haluatko olla vakava näyttelijä, hauska näyttelijä,
TV-näyttelijä, elokuvanäyttelijä vai teatterinäyttelijä?
Kaikkea tuota.
Mike Ditka, Dick Butkus Mike Ditka, Dick Butkus
Käytämme sanoja kuten "kunnia", "säännöt" ja "lojaalius".
Meille niistä muodostuu elämä, joka puolustaa jotakin.
Sinulle ne ovat pelkkä vitsi!
Voi ei!
Voi ei, voi ei, voi ei...
Kiitos, Peter. Olen tosissani.
Développé ulos.
Passé.
Développé ulos. Passé.
Kiitoksia.
KOE-ESIINTYMINEN: HAUSKAA NÄYTTELEMISTÄ!
VAIN HAUSKOJA NÄYTTELIJÖITÄ! KIITOS
Pystyt mihin vain.
Naurata, naurata
Kaikki haluavat nauraa
Isä sanoi: "Ala näyttelijäks.
Koomiseksi viihdyttäjäks."
Väki esityksiin jonottaa
Kunhan vanhan ajan pelleilyä Katsoa saa
Sä osannet Shakespearenkin, Jos siltä tuntuu
Vaan liukastupa banaaniin Niin maailma hihkuu
Naurata, naurata, naurata!
Naurata
Naurata!
Helkkarinmoinen esitys, poika.
En ole ikinä nähnyt moista.
Olet hyvin erityinen poika.
Kiitoksia.
Kaltaisesi erityinen poika tarvitsee jonkun suojelijan,
joka varmistaa, että ainutlaatuinen lahjakkuutesi pääsee esiin.
Haluan olla suojelijasi.
Lahjakkuutesi huoltaja. Miltä kuulostaa?
Tuhannet kiitokset! En tuota teille pettymystä.
Sen uskon, poika.
Sen uskon.
Tuokaa pojalle kaakaota tilaisuuden kunniaksi.
Ai hitto, miten hyvää!
Ja sitä riittää.
Kiinnitä turvavyösi.
Tästä tulee helkkarinmoista kyytiä.
Naurata, naurata
Kaikki haluavat nauraa
Isä sanoi: "Ala näyttelijäks.
Koomiseksi viihdyttäjäks."
Väki esityksiin jonottaa
Kunhan vanhan ajan pelleilyä Katsoa saa
Sä osannet Shakespearenkin, Jos siltä tuntuu
Se hurmaisi kyl' kriitikot, Mut rahaa ei tuu
Vaan liukastupa banaaniin, Niin maailma hihkuu
Naurata, naurata, naurata!
Huudata, hauskuuta
Kaadu...
Meillä tuntuu menevän hyvin.
Tätä menoa voit elää huolettomasti -
koko loppuelämäsi.
Teet vain samaa, mitä olet tehnytkin,
ja minä hoidan loput.
Siinäpä se onkin.
En tiedä, voinko tehdä samaa, mitä olen tehnytkin.
-Alan väsyä. -Väsyäkö?
Tietysti olet väsynyt. Olet koko kaupungin ahkerin poika.
Siksi olet päässyt noin pitkälle.
Muista, ettei näytteleminen ole pelkkää hupailua.
Tiedän kyllä, mutta...
Arvelin, että olisi hauskaa kokeilla jotakin -
erilaista.
Erilaistako?
Ihmiset eivät maksa erilaisesta.
He maksavat tutuista hiteistä ja volteista.
Älä unohda sitä jonoa -
studion portilla.
Moni antaisi toisen jalkansa, jos saisi tehdä voltteja kuten sinä.
Miten se onnistuisi yhdellä jalalla?
Ymmärrän kyllä, miltä sinusta tuntuu.
Me kaikki väsymme välillä.
Tiedän, mikä auttaa.
Tarjoilija.
Tuo tälle hyvin erityiselle pojalle -
tölkillinen parasta kaakaotanne.
Totta kai, herra Coleman.
Meillä on Knudsenia ja talon omaa sekoitusta.
Käskin tuoda parasta!
Hän on Klovnipoika.
Ei hän juo mitään "talon sekoitusta"!
Selvä, tuon heti Knudsenia.
Kuulehan, olemme päässeet pitkälle yhdessä,
ja olet saanut kaikki mahdolliset lelut.
Ymmärrän kyllä, että nyt voisi olla hyvä aika pitää paussia,
nauttia elämästä ja keksiä vaikka uusi laulu.
Surullinen lauluko?
Ei nyt sentään hulluiksi ruveta. Hauska laulu tietysti.
Voi se olla vähän vähemmän hauska, jos haluat,
kunhan se on silti hyvin hauska.
Mutta ei hoppuilla.
Ehdotan, että teemme vielä yhden, viimeisen show'n.
Suurimman ikinä.
Ollaan junan kyydissä radan loppuun asti -
ja hypätään pois juuri ennen kuin se iskeytyy tiilimuuriin.
Kuulostaa vaaralliselta.
Ei ollut tarkoitus sanoa sitä loppua.
No niin.
Kaada vain.
Juohan nyt.
Älä nyt kesken jätä.
Olet ansainnut sen. Juo pois.
Ei hätää, poika. Sitä kyllä riittää.
Kaksi minuuttia.
Kiitos.
Pelottaako?
Ei. En tunne oikeastaan mitään.
Joo.
En minäkään.
Kai tiedät, että tämä loppuu tähän?
Joo.
Tietysti.
Olen pahoillani.
Ei se haittaa.
Naurata, naurata
Kaikki haluavat nauraa
Isä sanoi: "Ala näyttelijäks.
Koomiseksi viihdyttäjäks."
Väki esityksiin... jonottaa
Kunhan vanhan ajan pelleilyä Katsoa saa
Sä osannet Shakespearenkin, Jos siltä tuntuu
Se hurmaisi kriitikot... rahaa ei tuu
Vaan liukastupa banaaniin... hihkuu
Naurata, naurata, naurata!
Huudata, hauskuuta
Kaadu taas ja törmää päin puuta
Esitäpä vaikka taitavaa tanssijaa
Heilu... niin kaikki nauraa
Iske sitten kermapiiras Päin sun naamaa
Naurata
Hah, hah, haa, naurata
Naurata
Hah, hah, haa, naurata
Naurata
Hah, hah, haa, naurata
Missä Octavio on?
Hän lähti jo. Käski antaa tämän sinulle.
Join silloin viimeisen kerran.
Kaipa minä tunsin lopussa -
että olin jotenkin tyhjä.
En oikein tiedä.
Kadotin itseni matkan varrella.
Uskoin pystyväni mihin vain, ja pystyinkin.
Mutta nyt en tiedä edes, mitä minun pitäisi tehdä seuraavaksi.
Kirjaimellisesti. Kun kävelen ulos, en tiedä mitä minun pitäisi tehdä.
Viimeiset 20 vuotta -
olen heitellyt vitsejä saadakseni muut pitämään minusta.
Mutta nyt mikään ei enää naurata,
enkä pidä itsestäni.
En odota teidänkään pitävän minusta.
Tunnen olevani lopussa. En halua olla täällä.
En tiedä, miten päädyin tähän huoneeseen.
Olen siitä vihainen itselleni.
Toivoisin, että minulla olisi jotakin inspiroivaa sanottavaa -
kaikille uusille.
Eipä ole.
Sori. Ei minulla muuta tänään.
Kiitos, Jason.
Hei.
Jason.
Anteeksi.
Mistä?
En tiedä.
Se on vain tapa, mutta älä pyydä anteeksi,
jos et ole tehnyt mitään väärin.
Pidät itsestäsi enemmän.
Okei. Kiitos.
Samaistuin sanomaasi.
En tietenkään kokenut samaa kuin sinä,
mutta tiedän, miltä tuntuu olla tyhjä.
Joo. Ikävää, että sinäkin olet joutunut kokemaan sen.
Tiedän myös, miltä tuntuu, kun ei tiedä, mitä tekisi.
Aikuinen nainen joutui kysymään toiselta naiselta,
mitä sunnuntaina voi tehdä.
En keksinyt mitään.
Olin nähnyt telkkarissa ja leffoissa puistopiknikkejä ja museoretkiä,
mutta selvä sunnuntai oli minulle jotakin aivan uutta.
Mitä teet sunnuntaisin?
Puistopiknikkejä, museoretkiä...
Okei. Kiitti.
Ihan mitä vain.
Aloin askarrella kaikenlaista. Se vie hyvin aikaa.
Elämäni on aika simppeliä -
ja joka puolella on halpaa ja kaunista roinaa,
josta voin tehdä jotakin siistiä.
No...
Toivottavasti näen sen joskus.
Vaikka nyt?
Siis nyt hetikö?
Mikä ettei?
Ainahan on nyt.
Nyt.
Ja -
nyt.
Onko sinulla menoa?
Ei.
Ei ole mitään menoa.
Okei.
Mikä sinun nimesi on?
Simone.
Simone? Hei!
Simone?
Miksi me tänne menemme?
Katso molempiin suuntiin ennen tien ylittämistä.
Et sanonut, että tämä vaatisi kuntoilua.
KAUNIIDEN ESINEIDEN LATO
Täälläkö teet töitäsi?
Täällä minä teen kaiken.
-Onko tämä sinun? -Ei.
Olen töissä tällä maatilalla.
Lapioin hevosenpaskaa ja sellaista.
Mutta saan asua täällä -
ja askarrella juttuja, joten tämä kannattaa.
Joo.
Se on Muistot mediaksi -keskukseni.
Oletko sinä yhdessäkään kuvassa?
En ole.
Minä otan kuvat.
Kameran takana olen turvassa.
Et löydä minua sieltä.
Nuorta minua.
Voisinpa jutella nuoren minun kanssa.
Se tyttö oli ihan sekaisin.
Tämä on hieno.
-Saa koskea. -Niinkö?
-Saako pyöräyttääkin? -Pyöräytä pois.
Miten keksit kaikkea tällaista?
En tiedä. Useimmat näen unissani.
Kuin kaikuja aiemmasta elämästä.
Minä nukun huonosti.
-Hyvä, jos saan nukuttua kolmeen. -Kyllä se paranee.
Niin kaikki sanovat.
En oikein tiedä, mistä aloittaisin.
Kannattaa aina aloittaa alusta.
Sinusta.
Ja mistä pidät.
Mistä sinä pidät?
Ei hajuakaan.
Juoppona oli helpompaa.
Istu. Jos haluat.
Älä mieti, vaan kirjoita.
Mistä sinä pidät?
-Mitä? -Ei mitään. Tämä on vain...
Tämä on tyhmää.
Minun listani on tyhmä.
-Saanko katsoa? -Haluatko?
Varaudu hämmästymään. Ole hyvä.
"Aavemaisesta".
Ja "yllätyksistä".
Nämä ovat hienoja juttuja. Pidän niistä kovasti.
Niin minäkin, mutta olen aikuinen mies.
Pyysit tekemään listan asioista, joista pidän, ja keksin kaksi.
"Aavemaisesta" ja "yllätyksistä". Siinä kaikki.
Minusta se on -
aika noloa.
Jason, minulla olisi idea, mutta sinun pitää luottaa minuun.
Tässä vaiheessa kaikki käy.
KÄY ELSEWHERESSÄ: EPWA.LIFE
En tiedä, mitä minun pitäisi tehdä tällä.
Ota riski.
JUMALAINEN
Herra Segel, olemmekin odottaneet teitä.
-Jason. Hauska tavata. -Niin on.
Varasit kaksi yötä.
Toivottavasti ei haittaa, että siirsin sinut Jejune-sviittiin.
Ei olisi tarvinnut, mutta kiitos.
Tein sen mielelläni.
16. kerroksessa odottaa lepo.
Annan korttini.
Se ei ole tarpeen.
Nauti vierailustasi Jumalaisessa Huolettomuudessa.
HOTELLI JUMALAINEN LORRAINE
Selvä. Kiitos.
Klo 10.03 112 Northin ja 18th Streetin kulma
Kukaan ei nolaa sinua.
Haloo?
Nähdään huomenna, Norman.
Anteeksi?
Jumalaisessa Huolettomuudessa.
Haloo?
Huhuu?
Hei?
Anna mennä, Jay.
-Hei. -Laskusi.
Laskuko?
Lompakkoni ja puhelimeni?
Vaihtorahat ovat pöydällä.
Hyvää matkaa, Norman.
-Nimeni on Jason. -Tänään olet Norman.
"Musiikki vapauttaa sinut."
JUMALAINEN HUOLETTOMUUS
"Etsi ympärilläsi olevia merkkejä."
"Katso alas."
KATSO YLÖS
Hei.
Norman?
Anteeksi.
"Elsewhere-pelihalli.
530 4th Street."
"Aikaa on 45 sekuntia. Maitomies tietää reitin."
Maitomies.
Maitomies!
Näytä mulkkusi, Jason Segel!
Hei?
Lantti?
Lompakkoni vietiin. Minulla ei ole mitään.
Kai sinulla jotain on?
Mitä olet, jos sinulla ei ole mitään?
Haluatko tämän?
Sinä tarvitset tätä enemmän kuin minä.
Joskus pitää vain antaa kaiken palaa.
Olen rapakunnossa.
VIESTEJÄ ELSEWHERESTÄ
"Viestejä Elsewherestä".
Okei.
ETSI HÄNET
VIESTEJÄ ELSEWHERESTÄ
OHJAA HUOLETTOMUUTTASI
Mitä minun pitää tehdä toisin?
Se ovela pirulainen.
"Joskus pitää vain antaa kaiken palaa."
TASO SUORITETTU
SEURAAVA TASO
Näitkö tulevaisuutesi?
KYLLÄ / EI
Päästitkö sen käsistäsi?
Tuijotatko tyhjyyteen?
Pelkäätkö?
Ainoa asia, joka meidän tarvitsee tietää, on...
MITÄ TEHDÄ SEURAAVAKSI
Ainoa asia, joka meidän tarvitsee tietää, on...
Tämä ei ole hauskaa.
En pidä tästä!
Ei mitään hätää, Jason.
Eikö? Kuka sinä olet?
-Järjestikö Simone tämän? -Ei. Hän ei kertonut minulle mitään.
En tunne häntä.
Hän teki tämän itsekin ja osti kortin antaakseen sen pois.
Niin tämä toimii, eteenpäin jakamalla.
Tuo peli puhuu minusta.
Se puhuu meistä kaikista.
Sehän tässä on ideana.
Sinun tuskasi, johtui se mistä vain, ei ole ainutlaatuista,
vaikka sitä voikin olla vaikea uskoa.
Sinä olet erityinen.
Mutta et siksi, että olet ainutlaatuinen.
Olet erityinen, koska olet aivan kuten muutkin.
Täydellinen.
En ymmärrä tätä.
Elämä hämmentää minua.
Esitän sinulle kysymyksen.
Sano ensimmäinen asia, joka putkahtaa mieleesi.
Okei.
Missä olet paras?
Ennen minä rakensin kaikenlaista.
Oikein hyvä.
Nyt testaan kuullun ymmärtämistä.
Okei.
Ainoa asia,
joka meidän tarvitsee tietää, on...
Mitä tehdä seuraavaksi.
Yhdistä nämä asiat, Jason.
Jaa se eteenpäin.
Kiitos.
KAUNIIDEN ESINEIDEN LATO
NELJÄ KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
-Heippa! -Heippa!
Miksi hymyilet?
Hymyilenkö minä muka?
Joo.
Et yleensä hymyile noin vapautuneesti.
-Ehkä olen tosi ylpeä. -Saitko sen valmiiksi?
DISPATCHES FROM ELSEWHERE
Voi hitsi!
Tämä on tosi kaunis, Jason.
Olen ylpeä sinusta. Löysit itsesi.
Jes. Kiitos.
Niin sinä halusit minun sanovan.
Tiedän sen, koska kirjoitit sen tähän.
Tykkään siitä kovasti.
Se on tosi siisti ja kekseliäs.
Mutta sinusta kertovista kohdista -
puuttuu henkilökohtainen vastuu.
Olet ankara muita hahmoja kohtaan, mutta kuvaat itsesi -
uhriksi.
En näe sitä itse noin, mutta minusta on hienoa -
saada ulkopuolisen näkemys asiaan.
Tästä puuttuu jotain. Ehkä yksi kohtaus tai repliikki?
Ei sen tarvitse olla iso juttu, vaan jotain lyhyttä ja ytimekästä.
Tämä kertoo itsesi löytämisestä,
joten sinun pitää ottaa vastuu ongelmistasi.
Totta kai. Jep jep.
-Suutuitko sinä? -Minäkö?
En, päin vastoin. Olen... En voisi...
Se oli hyvä huomio.
-Näytät vihaiselta. -En.
Tämäkö muka on vihaista?
No...
Henkilökohtainen vastuu.
Lyhyttä ja ytimekästä... Blaa, blaa, blaa.
Vapauta minut.
Hei?
Vapauta minut.
Vapauta...
"Minut." Tiedän, kuulin kyllä. Miksi hoet sitä?
Anteeksi. Yritin vain saada huomiosi.
-Sait sen. Mitä haluat? -Kasva vittu aikuiseksi!
-Siisti suusi. Olet vielä lapsi. -Ja paskat!
En ole mikään lapsi, olen sinä.
Sehän tässä mättääkin. Olen sinä, etkä sinä ole lapsi.
Olet 40-vuotias aikuinen. Tämä mieslapsen uhriutuminen loppuu nyt!
-Voisitko... -En!
Vapauta minut, herran tähden!
Kukaan ei pakottanut juomaan kaakaota.
Kukaan ei pakottanut sinua mihinkään.
Sinä ryyppäsit ja rikastuit, ja lakkasit olemasta... sinä.
Olet outo tyyppi. Sävelsit musikaalin Dracula-käsinukelle.
Mutta et ollut ylpeästi friikki,
vaan tungit itseesi kakkua ja viskiä,
ja yritit pysyä kuuluisana. Myönnä se!
Mene pois!
Mene pois! Minä nukun!
Surkea käsikirjoitus.
Paljonko?
Okei, minä teen sen.
No niin.
Olin siis itsekäs, itsekeskeinen, omahyväinen -
ja pilalle hemmoteltu mies, joka kadotti itsensä.
Ei uhria tai roistoa, vain minä ja valintani.
-Niinkö? -Juuri niin. Nyt olet parantunut.
Olenko?
No et! Olet ihan helvetin sekaisin.
Mutta tämä on alku.
Minun pitää mennä.
Alahan aikuistua.
Tulen takaisin, jos sinun pitää kirjoittaa uusi Muppet-elokuva.
Tiedän, että tässä on paljon sulateltavaa.
Haluat varmaan, että selitän, missä mennään.
Ymmärrän kyllä, missä mennään. Minusta se on kiinnostavaa.
Ja outoa.
Ja täynnä toivoa.
Ja vähän surullistakin, hyvällä tavalla.
Kuinhappotripillä oleva Fight Club, jonka tekijä pitää elämästä.
Mutta miksi haluat tehdä sen?
Miksi tämä on tärkeää sinulle?
Ennen uskoin pystyväni mihin vain.
Sitten kadotin sen osan itseäni.
Niinpä lähdin etsimään.
En aina tiennyt, mitä etsin,
tai miksi.
En tiedä, löysinkö itseni vai jotakin uutta,
mutta haluan kirjoittaa siitä.
Minusta se on myös hauska -
ja outo ja synkkä ja hervoton,
kuten halusinkin sen olevan.
Koska minä olen kaikkea sitä.
Tämä kokemus auttoi minua muistamaan sen.
Ja ajattelin, että se voisi auttaa muitakin,
jotka ovat yhtä sekaisin kuin minä olin... olen.
Uskon, että kaikkien pinnallisten juttujen alla -
emme ole läheskään niin erilaisia kuin haluamme uskoa.
Ehkä minä olen Jason ja olen sinä.
Loppu.
Uskotko pystyväsi tähän?
En.
En usko.
En ainakaan yksin, mutta...
Ehkä, jos saan apua.
Minulta meni kauan tuon oppimiseen.
Hankitaan sinulle apua.
Minusta se oli kaunis.
Aivan ihana.
Todella erikoinen.
Minusta se oli hyvin toteutettu.
Enimmäkseen.
Jotkut kohdat olivat liian omahyväisiä,
mistä en oikein pidä, mutta joo.
Totta, viimeinen jakso on aika itsekeskeinen.
Ohjelmanhan piti kertoa yhteisöstä.
-Hän on oikeassa. -Janice on aina oikeassa.
Yleensä, juu.
Simone, muistatko sen listan, jonka pyysit tekemään?
Miten voisin unohtaa?
Ne olivat oikeastikin asioita, joista pidän:
"aavemaiset" ja "yllätykset".
Nyt kuulostaa hyvältä!
Niin minustakin.
Claran mahdollinen kuolema toi sarjaan aavemaisuutta.
-Se oli hyvä lisä. -Kiitos.
Minä tosin tiesin tosi varhaisessa vaiheessa, että Clara oli Lee.
No, ei siitä sen enempää. Mitä on jäljellä?
Yllätyksetkö?
Hei, kaikki.
Toivottavasti olette pitäneet sarjasta. Se ei lopu ihan vielä.
Jos lopettaisimme minuun,
koko pointti menisi hukkaan.
No todellakin.
Tämä ei kerro minusta tai teistä tai edes tv-sarjasta.
Tämä kertoo meistä kaikista.
Siitä, miten teemme jotakin yhdessä.
Minäpä näytän. Mene ylemmäs.
Menkää.
Tässä ovat sarjan näyttelijät ja työryhmä.
Me teimme sen yhdessä.
Sanokaa hei.
-Hei! -Emmekä vain me.
Osa teistä katsojista on myös mukana finaalissa.
Miten muka? Sehän olisi mahdotonta!
Eikä ole.
Yleisö on ollut osa tätä kokemusta alusta alkaen.
Jotkut teistä ovat leikkineet mukana kotonaan.
Kiitokseksi otin teidät mukaan Octavion viimeiseen,
tunnetasolla tyydyttävään epilogiin.
Ettekö usko? Minäpä näytän.
Hei, ystäväni.
Nyt ovat käsillä ohjelmamme loppuhetket.
Tarkoitusperäni paljastuvat -
ja vertauskuvien verho nousee viimeinkin.
Ehkä muistattekin ensimmäisen jakson,
jossa väitin olevani luotettava kertoja,
vaikka tunnustin valehdelleeni teille.
Mutta vain kerran.
Tuokin oli vale.
Asia on niin,
että olen valehdellut matkan aikana lukemattomia kertoja.
Tärkein valheista oli tämä:
Sanoin kerran, että Peter on sinä.
Sitten väitin, että Simone on sinä.
Kolmanneksi tarjosin mahdollisuutta -
että Janice olikin sijaisesi.
Lopuksi väitin, että Fredwynn on sinä.
Valitettavasti joudun kertomaan, että ne olivat valheita.
Toivottavasti olet oppinut -
tämän matkan aikana, että vain sinä olet sinä.
Etkö usko minua?
Minäpä näytän.
Olen Stevie, ja minä olen sinä.
Olen Scott, ja minä olen sinä.
Olen Melissa, ja minä olen sinä.
Olen Luciano, ja minä olen sinä.
Olen Courtney, ja minä olen sinä.
Olen Tarik, ja minä olen sinä.
Olen Magnolia, ja minä olen sinä.
Olen Joe, ja minä olen sinä.
Olen Sterling, ja minä olen sinä.
Olen Matthew, ja minä olen sinä.
Olen Luce, ja minä olen sinä.
Olen Michael, ja minä olen sinä.
Olen Kimberly, ja minä olen sinä.
Olen Ouja, ja minä olen sinä.
Olen Yadira, ja minä olen sinä.
Olen Daisy, ja minä olen sinä.
Olen Tom, ja minä olen sinä.
Olen Nicole, ja minä olen sinä.
Mitä muuta tarinamme on opettanut meille?
Historioitsijoilla on varmasti omat näkemyksensä asiasta,
mutta minun on yksinkertainen.
Minusta tarina opetti meille,
ettei vastaus muutokseen löydy pelistä -
kadonneesta tytöstä tai klovnipojasta.
Muutos syntyy siitä, kun löydämme toisemme.
Kun olemme löytäneet toisemme,
sielujemme energia nousee lentoon,
ja maailma ympärillämme alkaa muuttua.
Uskomme olevamme erillisiä,
mutta se mitä on sisällämme on peräisin samasta lähteestä.
Lasissa oleva vesi on samaa kuin säiliössä oleva vesi.
Varsinaisen opetuksen saamme tajutessamme,
että ehkäpä astiatkin ovat samaa ainetta.
On totta, että jos rajoitamme tarkastelun -
aivojemme mitättömiin välineisiin,
niin sinä olet sinä.
Mutta jos annamme ohjat herkemmille vaistoillemme,
saatamme nähdä hetkellisen pilkahduksen totuudesta.
Ei ole mitään sinua -
eikä minua.
On vain...
Me.