Mora da ste mnogo umorni. Dobro.
Pevaću pesmu.
Šta? Ne. Nema snimanja. Tata, ne.
Ne snimam. Nema telefona.
Izgledam staro. Pogledaj me.
Ne snimam. -U redu.
Isključen je.
Vi ste moja sunca
Moja jedina sunca
Usrećujete me
Kada je nebo sivo
Nikada nećete znati, mili
Koliko vas volim
Molim te ne oduzimaj mi moja sunca
Pre neko veče, mili
Dok sam spavala
Sanjala sam da sam vas držala...
NEDOSTAJALA SI NAM MAMA! VOLE TE ELIJAS + LUKAS
LAKU NOĆ MAMA
Preveo: Bambula
Možeš doći da se pozdraviš ako želiš.
Ne znam, druže.
Mislim da mama ne želi da me vidi sada.
Ali zvala je i rekla da će vas čekati raširenih ruku, stoga samo napred.
Idite.
Budite dobri prema svojoj majci.
Mama?
Napolju?
Elijase.
Hajde.
Mama? -Mama?
Poranili ste.
Još sam se spremala.
Znam da je ovo čudno.
Htela sam da...
Pokušala sam da nazovem unapred da objasnim stvari, ali...
U svakom slučaju, nije važno.
Sada ste ovde.
Vidi ti njih.
Tako ste porasli.
Stižete me.
Verujte mi, ja...
Mrsko mi je što me morate videti ovakvu, ali nemate čega da se plašite.
Još uvek sam to ja ovde ispod.
Mama je samo imala...
mali zahvat.
Operaciju.
Jesi li bolesna?
Ne, ne, nisam bolesna. Obećavam.
Sve je u redu.
To je samo...
Ne znam, trebala mi je...
promena, novi početak.
Znaš, kao kada auto ostari i moraš da ga odvezeš na popravku?
I ljudi mogu biti takvi.
Ponekad vam je samo potrebno malo poboljšanje.
Tata nije ništa rekao.
Nadala sam se da bi ovo mogla biti naša mala tajna.
Šta mislite?
Gde su mi slušalice?
Mislio sam da sam ih ostavio ovde.
Šta misliš kako ona izgleda ispod onoga?
Sećaš se kada smo videli onog pregaženog rakuna
i bilo je svega, krvi i onog belog
svuda po putu? -Fuj. Prestani.
Grozno. Prestani. To je mama! -Verovatno tako ali po celom maminom licu, kao...
Curi krv... -Rekao sam da prestaneš!
Nešto nije u redu?
Jok. -Ne, mama.
Dobro.
Samo sam želela da sve bude savršeno.
U svakom slučaju, kupila sam vam nešto,
ali došli ste ovde pre nego što sam imala priliku da ovo zapakujem.
Šta je to?
F-18 super hornet.
Sviđa vam se?
Veoma mnogo. Hvala ti, mama. -Da. -Dobro.
Ako biste mogli da mi pomognete
u vezi s nekoliko kućnih pravila.
Samo dok mama ozdravi.
Pravila?
Na primer?
Lake stvari.
Nema trčanja ili vikanja u kući, nema posetioca ili sastanaka.
Samo nakratko, radi malo mira i tišine.
A sunce nije dobro za maminu kožu, pa držimo roletne spuštene.
Moja radna soba i moja spavaća soba: zabranjena zona.
Kao i ambar.
Ali šta ako...
I bez svađe, važi?
Radite onako kako mama kaže.
Možete li to?
Da, naravno.
Elijase, čuješ li me?
Da, mama.
Dobro.
Zašto ne izađete napolje da se igrate?
Možete se raspakovati kasnije.
Mama? -Da?
Nacrtao sam ovo za tebe.
Hvala, dušo.
Otkad imate telefon?
To je tatin stari telefon.
On nam ga je dao.
Ne želim da trošite sve svoje vreme na tu stvar.
Mogli bismo da radimo nešto zajedno.
Bio je ovo dug dan, Elijase.
Ali mi nismo umorni.
Nije čak ni 8:00.
Ne, stani!
Evo ga. Da naravno. Vidim ga.
To je nešto mračno i zlokobno.
U velikoj ste opasnosti.
"Njegova žuta koža
jedva je pokrivala rad mišića i arterija ispod;
kosa mu je bila sjajno crna,
i lelujava;
njegovi zubi biserne beline;
ali ovo je samo činilo užasniji kontrast
s njegovim vodenim očima, smežuranim izgledom
i ravnim crnim usnama."
Laku noć.
Nisi otpevala pesmu.
Ne večeras, Elijase.
Ali ti uvek pevaš pesmu.
Prestari ste za pesme.
Zatvorite oči.
Zaspaćete za tili čas.
Šta? -Nisam ništa rekao.
Čujem kako razmišljaš. -Nije to ništa.
Zar ne misliš da je nešto drugačije?
Sa mamom?
Šta ako je prošlo toliko mnogo vremena otkako smo je videli...
da nas više ne voli?
Ona je naša mama. Mora da nas voli.
To joj je posao.
Vi ste moja sunca
Moja jedina sunca
Usrećujete me
Kada je nebo sivo
Nikada nećete znati, mili
Koliko vas volim
Molim te ne oduzimaj mi sunce.
...za celu oblast tri države,
upozorenje na jaku grmljavinu koja počinje sutra uveče
i traje do petka rano izjutra.
Žmurke u šumi?
Možeš da se prvi kriješ.
Elijase.
Kako se zove blizanac koji bolje izgleda?
Kako?
Većina ljudi me jednostavno zove Lukas.
Možda ju je zatarabila prošle zime.
Mama je rekla da ne bi trebalo.
Elijase!
Elijase, šta radiš tamo gore?
Šta si radio tamo?
Dala sam ti konkretna uputstva.
Da ostaneš tamo gde mogu da te vidim. -Nisam ja kriv.
Jer ti nikad nisi kriv, zar ne?
Ne, mama, ušli smo samo na sekund.
Ništa više ne govori.
Lukas je izgubio bejzbol rukavicu, i... -Začepi!
Od sada ostaješ unutra.
Dobro si?
Nisam hteo da nas uvalim u nevolje.
Nisi uradio ništa loše.
Izvinjavam se.
Ono mesto u ambaru...
Mislim da je to bila krv.
Koje mesto?
Ono na zidu.
Verovatno samo farba ili tako nešto.
Da, to je problem. On nikada nije odvojen od Lukasa.
Danas sam ga uhvatila da se ušunjao u ambar.
Kažem ti, on zna da nešto nije u redu.
Mislim da ne mogu da podnesem još jednu sekundu u ovoj kući.
Moram da stavim tačku na ovo.
On mora da ode.
Koliko još moram da se pretvaram?
Samo malo.
Šta je mislila pod tim da se pretvara?
Ne znam.
Ali joj se ne sviđa što smo uvek zajedno.
Šta?
Dobro jutro.
Čula sam veš.
Pereš nešto?
Alo?
Šta je u veš mašini?
Moji čaršavi.
Alo?
Da li je sada pravo vreme? -Samo sekund.
Ne čujem ništa.
Ni ja.
Reci nešto.
Alo?
...bez hrane,
bez vode, bez odeće,
da li imaju veštinu i volju da prežive?
Goli i uplašeni.
Gde da ga stavim?
Negde gde ona neće da gleda.
Njen lek.
Piše "može izazvati pospanost."
Nadam se da je uzela mnogo.
Samo ga stavi ispod kreveta.
Tamo.
Rekao sam ti da nešto nije u redu sa njom.
I zašto je pušila? Ona mrzi pušenje.
Šta je?
Lukase, šta je? Reci mi.
Sećaš se kada je mama rekla da smo prestari za našu pesmu?
Šta ako je nije otpevala jer nije znala reči?
Pevala ju je svaki put pred spavanje.
Da, <>mama</> jeste.
Mislim da to nije naša majka.
Ne.
Ne, to...
Ne, to nema smisla.
Rekla je da se pretvara.
Samo pokušavaš da me uplašiš.
Pretvara se da je ona. -Prestani.
Reci mi da znaš da je to sigurno ona i ja ću prestati.
Eto.
Šta?
Pogledaj joj oči.
Zelene.
Plave.
Znaš da sam u pravu.
To je dokaz.
Pokušaj ponovo da dobiješ tatu.
Ne javlja se.
Onda ostavi poruku.
Zdravo?
Ne ulazi.
Hajde, otvorite.
Znate da ne volim zaključana vrata u ovoj kući.
Šta radite tamo?
Ništa.
Dobro, ja...
Znam da među nama nije bilo...
savršeno.
Htela bih da počnem ispočetka.
Oprostite i zaboravite.
Napravila sam večeru.
Pohovani pileći medaljoni.
Alo?
Nismo gladni.
Moraćete da izađete kad tad.
Zovi tatu.
Ne snimaj ovo. -Ne snimam. Ko snima?
Niko ne snima. -Ne zezaj, dušo. Izgledam staro. Molim te.
Ne, izgledaš sjajno. -Molim te. Isključi ga.
Ona izgleda prelepo.
Otpevaj pesmu.
Vi ste moja sunca
Moja jedina sunca
Usrećujete me
Kada je nebo sivo
Nikada nećete znati, mili
Koliko vas volim
Molim te ne oduzimaj mi sunce.
Gde je?
Ustaj. -Šta?
Reci mi gde je.
Šta? -O čemu govoriš?
Ne pretvaraj se da si glup.
Ti nisi glup.
Telefon... daj mi ga.
Ali nismo ništa uradili.
Lažeš.
Lagao si me, bio si neposlušan i pozvao si oca.
Poslednja stvar koja mi treba je da me taj čovek gnjavi
zbog priča koje mu pričaš!
Ali ne lažemo! Nismo zvali tatu... -Umukni!
Začepi.
Samo mi daj telefon.
Ne.
Daj ga. Daj... -Prestani!
Ne možeš to uzeti! Prestani! -Nije tvoje!
Čekaj. -Kuda ćeš?
Stani!
Šta to radiš?
Vrati mi!
Morate naučiti koliko košta laganje.
Ovo se dešava kada ne govorite istinu.
To nije pošteno.
Pošteno?
Mislite da je išta od ovoga pošteno?
Mislite da sam želela ovo? Mislite da uživam u ovome?
Ja ću prvi da stražarim.
Ti možeš da spavaš.
Šta je to?
To je ona.
Šta to radiš?
Odgovori mi.
Jebem ti!
Šta nije u redu s tobom?!
Vrati se ovamo!
Šta se događa?
Samo sam hteo da se uverim.
Elijase, mi ne zaključavamo vrata u ovoj kući.
Dušo, nisam ljuta na tebe.
Samo...
Samo želim da pričamo.
Odlazi.
Otvori jebena vrata!
Dobro, brojim do tri.
Jedan.
Dva.
Jebem ti!
Pokušala sam da budem dobra prema tebi.
Imala sam razumevanja.
Trudila sam se da sarađujem.
Uradila sam sve što je trebalo da uradim.
I ovako se ponašaš prema meni.
Prema vlastitoj majci.
Ti nisi naša majka.
Šta si rekao?
Elijase, nemoj.
Govori glasnije.
Ustani.
Elijase.
Ti nisi naša majka.
To je strašno reći.
Nemoj.
Naša majka nas je volela.
Povuci to.
Ni mi te ne volimo. Mrzimo te.
Lukase, reci joj.
Ne pričaj s njim! Pričaj sa mnom!
Šta si uradila našoj mami? Gde je ona?
Lažeš, Elijase.
Ne govoriš istinu. -Ne lažem. Ti lažeš. -Reci!
Reci da sam ti majka! -Povređuješ me!
Reci! -Ne!
Prestani! -Previše sam te mazila.
Više neću. Stvari će se promeniti.
Čuješ li me, Elijase?
Pusti me!
Nećeš više razgovarati s bratom. -Prestani!
Prestani! -Nema više laganja.
Prestani! -Reci.
"Ti si moja majka." -Prestani! Hladno je!
"Ti si moja majka."
Reci to.
"Ti si moja majka." -Ne! Molim te.
"Ti si moja majka."
Reci to. Elijase.
"Ti si moja majka."
Ti si moja majka.
Ti si moja majka. Ti si moja majka.
Ti si moja majka.
Moramo da odemo.
Ovde nije bezbedno.
Hajde!
Zdravo! Treba nam pomoć!
Otvorite, molim vas! -Otvorite!
Molim vas otvorite vrata!
Pomozite nam, molim vas!
Nikog nema ovde.
Nema struje.
Telefon takođe ne radi.
Moraćemo da ostanemo ovde dok ne prođe oluja.
Pitam se gde je mama trenutno.
Misliš li da joj nedostajemo?
Naravno da joj nedostajemo.
Misliš li...
Misliš li da je ona dobro?
Mama bi se borila sa sto miliona loših momaka
samo da dođe do nas.
Siguran sam da je dobro.
Previše je tiho.
Pričaj sa mnom.
O čemu?
Nebitno.
O bilo čemu.
Ispričaj mi priču.
Dobro.
Pre nego što smo se rodili... -Ako ćeš samo da se sprdaš...
Neću -Jer nisam raspoložen
za tvoje glupe šale. -Elijase, umukni.
Pre nego što smo se rodili, kada smo još bili veoma mali
da niko nije ni primetio da smo tu,
ti i ja smo bili jedna osoba.
Kao što su svi.
I većina ljudi ostaje takva.
Ali mi smo bili pametni.
Odlučili smo da se podelimo u dvojicu.
Na taj način nikada više ne bismo morali da budemo sami.
Lukase?
Dobro si, mališa.
Bez brige. Nisi ni u kakvoj nevolji.
Ovde sam samo da pomognem. U redu?
Sen?
Dođi ovamo i pogledaj šta sam našao.
Ta osoba... Ko je ona?
Ne znamo.
Lice joj je prekriveno.
Ali ona te plaši?
Reci joj za hladnu vodu.
Sendi?
U redu.
Prioritet broj jedan.
Moramo da te odvedemo odavde.
Kuda idemo? -Negde gde je bezbedno.
Sa pravim krevetom.
Obećavam...
Neću dozvoliti da te iko povredi.
Ne.
Vode nas kući.
Ne smeju.
Okrenite se! -Stanite.
Zaustavite auto.
Molim vas.
Dobro.
Idemo.
Pravi ste anđeli, oboje.
Biti tamo u ovakvoj noći?
Ne mogu vam se dovoljno zahvaliti.
Trebalo bi da zahvalite komšiji.
Da nije bilo njihovog senzora pokreta...
Ne želim ni da zamišljam.
Sigurno nećete kafu ili...
Hvala, neka.
Kakao? Čaj? Ništa?
Sigurna sam da gas i dalje radi.
Zaista, neka.
Ima jedna stvar. -Gari.
Šta?
Ako vam ne smeta...
I...
Malo mi je neprijatno da vas pitam ovo,
ali sam se nadao da bih možda mogao da napravim selfi. -Gari.
Ja sam veliki fan, pa...
Nisam znala da ih je ostalo.
Polaskana sam, iskreno.
Ali, moraćemo to neki drugi put, jer...
Nisam sredila lice, pa...
Naravno. Ne, to je... Nisam trebao.
Molim vas, ne.
Poslaću vam neke potpisane fotografije
i blurej diskove u stanicu.
To je najmanje što mogu da uradim.
Vidi ti to.
Hvala vam.
Imamo da razgovaramo o još nekoliko stvari.
Mora da se smrzavate.
Zašto ne odete gore, napravite toplu kupku.
Brzo ću doći gore.
Svako može promeniti lice operacijom.
Prevarila je pandure.
Oni je ne poznaju.
Lagala bih kada bih rekla da su stvari normalne
ali pomisliti da sam ja neka varalica?
Samo pokušavamo da steknemo potpunu sliku.
Znam.
Čisto protokolarno. Samo da budemo sigurni.
Da, jasno mi je da može biti neprijatno razgovarati o tome.
Ali nikada ne bih digla ruku na svoje dete.
Ne, naravno da ne.
Videli smo usnu, pa... -Da.
Morali smo da proverimo.
Mogu li da pitam kako se to dogodilo?
Da.
Igrao se pored bazena
i mora da se okliznuo na vodu.
Rekla sam mu milion puta da bude oprezan.
Uvek sam im govorila...
Ne znam šta da radim ponekad.
Zastrašujuće je.
Ta granica između...
stvarnosti i fantazije...
nestala je.
Hvala vam.
Samo se ponekad osećam veoma sama ovde.
Deca umišljaju stvari,
i to će proći.
Bože, nadam se da ste u pravu.
Nećemo više da vas gnjavimo.
Stvarno nemam reči.
Ali večeras ću dobro spavati.
Svi ćemo,
pod istim krovom, živi i zdravi,
zahvaljujući vama.
Čuvajte se. -A ja ću vam poslati one blurejove.
U redu. Hvala vam.
Laku noć. -Hvala vam.
Niko neće verovati dvojici dečaka.
Ne dok je ona tu.
Šta da radimo?
Ujutru ćemo pokušati opet.
Ne.
Moramo pronaći mamu.
Otišli su.
Nikog nema više ovde osim vas i mene.
Znate li kroz šta sam sve prošla zbog vas večeras?
Izašla sam napolje da vas tražim po oluji.
Morala sam da skinem zavoj tri dana ranije.
Imate sreće što nisam unakažena.
Znam da ne spavate.
Nema veze.
Možete da me ignorišete,
da me se plašite ako želite, da me mrzite,
ali ja ne idem nikuda.
Naučićete da me volite jednog dana.
Ovo je neka igra?
Neću da se igram.
Gde je mama?
Dobro.
Hajde da se dogovorimo.
Obećavam,
ako prestanete s ovim sada...
Neću da se ljutim na vas.
Oprostiću vam.
Tvoje oči... Plave su.
Mamine su zelene.
Da li se o tome radi?
Moje oči?
Bože. Elijase, to je moja promotivna fotografija.
Za posao nosim kontaktna sočiva u boji.
U mojoj torbi su dole.
Pogledaj me.
Moje oči su plave.
Ovo ne uspeva.
Ako sada krenemo, još uvek možemo da stignemo do tate pre mraka.
Ne odustajem od mame.
Isuse Hriste!
Jebem ti.
Gde je ona? -Nemoj da si mi uradio to opet.
Da li me čuješ? Sad uzmi te makaze...
Sranje.
Kunem se Bogom, kad ustanem, tako si...
Gde je ona?
Na koliko načina moram to da kažem?
Ovde sam, Elijase.
Ja sam vas hranila. Ja sam vas odgajila.
Ostajala sam budna noću s vama.
Činila sam sve da vas usrećim.
Ja sam vaša jebena majka!
Gubimo vreme.
Samo će nastaviti da laže i smišlja izgovore.
Da li me uopšte slušaš?
Isuse. Šta je sad?
Naša mama ne baca naše crteže.
Ona ih sve čuva, čak i one loše. -U redu.
Ona ih čuva u kutiji za cipele u zadnjem delu svog ormana.
Shvatam. -Ne!
Ne, mame to ne rade.
Mame stavljaju flastere na posekotine.
Mame igraju igrice sa svojom decom.
Mame pevaju svojim dečacima da se uspavaju noću. Mame...
Elijase, idemo.
Molim te, Elijase.
Molim te pusti me...
Hajdemo samo odavde.
Znaš da sam ovo ja.
Znaš da sam to ja.
Ona se pretvara.
Glumi sve ovo vreme.
Ne možemo više ostati ovde.
Moramo da odemo.
Elijase!
Šta to radiš?
Tražim njenu torbu.
Zašto?
Rekla je da su njena kontaktna sočiva tamo.
Ali ona laže.
Ne smemo ništa da joj verujemo.
Moramo biti sigurni.
Hoćemo li ozbiljno pretražiti celu kuću?
Ovde je.
Znam da sam je negde video.
Kažem ti, gubimo vreme.
Ovde je!
Nema sočiva, kao što sam rekao.
Siguran si? -Ne veruješ mi?
Ne, verujem ti, ali... -Puštaš je da se ispreči između nas.
Moramo da odemo negde na sigurno,
a onda prvo što ćemo uraditi je da pronađemo mamu.
Naći ćemo je.
Kunem se.
Ne možemo nikome da verujemo.
Moramo samo da pozovemo auto i da se ponašamo kao da to radimo stalno.
Ne možemo je ostaviti ovako.
Ako je odvežemo, pokušaće da nas zaustavi.
Veruj mi, biće sve u redu.
Idem samo da spakujem hranu.
Uzmi ono što ti treba, i naći ćemo se dole. Važi?
Elijase?
Elijase, dušo, znam da si tamo.
Moram nešto da ti kažem.
Tu si.
Moj slatki dečko.
Znaš, razmišljala sam.
I ti...
U pravu si.
Nisam bila sva svoja.
Ali...
Biću bolja.
Obećavam.
Imam grčeve svuda. Možeš li...
Možete li da mi oslobodiš jednu samo na trenutak?
Mislim da ne bi trebalo.
Lukas ti je to rekao, zar ne?
Ti si pametan dečko, Elijase.
Možeš misliti svojom glavom.
Ne moraš uvek da slušaš brata.
Elijase.
Hvala. Kako si ti dobar dečko.
Zašto si pocepala moj crtež?
Nije trebalo to da uradim.
To je bila greška.
Ponekad ljudi samo...
rade stvari koje ne misle.
Bila sam uznemirena.
Zašto si bila uznemirena?
Šta to radiš?
Elijase?
Ne bi trebalo da si ovde. -Bila je žedna.
Dao sam joj malo vode.
Elijase, slušaj mene.
Ne slušaj njega.
Slušaj mene. Ja sam tvoja majka.
Šta držiš u ruci?
Molim te.
Elijase, ostani sa mnom.
Ruke su je bolele.
Hteo sam da ih iznova privežem.
Hteo si da je pustiš.
Samo sam hteo da to iznova privežem. Kunem se.
Ostani sa mnom, dušo.
Uzmi traku.
Šta?
I čarapu.
Zašto?
Da ne laže.
Elijase.
Šta to radiš?
Elijase.
Ne, dušo.
Još uvek se oporavljam.
Molim te...
Elijase, molim te nemoj.
Ispravno si postupio.
Zajedno smo jaki, zar ne?
U redu, imamo kolačiće, ribice.
A pop-tarts? Hoćeš malo?
Elijase, pop-tarts?
Zdravo.
Možeš li otvoriti vrata, molim te?
Šta da radimo?
Ne puštaj ih unutra. Jesi li poludeo?
Ali već su nas videli.
Videli su tebe.
Otarasi ih se.
Znaš šta. Uhapšen si.
Samo se šalim.
Malo policijskog humora. Izvinjavam se.
Možeš li da pozoveš majku?
Upomoć!
Izašla je.
Siguran si? Pošto joj je auto u garaži.
Ona ima više od jednog automobila.
Eto ti. Kaže da nije ovde.
Hoćeš li da joj kažeš da smo svraćali?
Gde si ono rekao da je ona?
Upomoć!
Ostavi dete na miru.
Verovatno je otišla u grad na nekoliko minuta.
Možemo li ga pustiti da sam kaže, molim te?
Znaš li gde ti je mama?
Otišla je u grad.
Znaš šta, zašto je ne bismo pozvali nakratko? -Bože, Sendi.
Brzo ću, Gari. Ništa strašno. -Htela si da proveriš, proverili smo.
Možemo se vratiti kasnije. Ona neće biti srećna
što maltretiramo klinca. -Već zovem.
Govorna pošta.
Zadovoljna?
2320.
2320. Reci.
Vratiću se.
Elijase, da li želiš nešto da mi kažeš?
Znaš, i ja imam dete.
Devojčicu.
Ona je mnogo mlađa od tebe.
Zove se Alma.
I ako joj, ne daj Bože, ikada zatreba pomoć oko bilo čega,
bilo kakva pomoć...
Nadam se da će znati kako da je zatraži.
Da li razumeš šta govorim?
Nećeš upasti u nevolju.
Imamo prevrnutu traktorsku prikolicu na putu 7.
Elijase.
Idemo.
Sve je u redu.
Sjajno. Idem s tobom ili bez tebe.
Vratićemo se večeras kada tvoja majka dođe kući.
Baš si loš lažov.
Zvaćemo Uber.
Gde su?
Zaboravio sam četkicu za zube.
Ozbiljno? -Biću brz.
Auto će uskoro stići.
Odmah se vraćam. Samo im reci da sačekaju.
Moraš mi dozvoliti da objasnim.
Lagao si. -Elijase...
To je ona.
Moraš me saslušati.
Zašto je mrziš?
Reći ću ti, ali ne smeš da je pustiš.
Moraš da mi veruješ. U redu?
Samo me pusti! -Elijase, čekaj!
Samo pokušavam da ti pomognem!
Elijase, molim te!
Ne slušaj je!
Povrediće te! Stani!
Elijase, molim te! Ona samo želi da budeš sam!
Otvori vrata!
Elijase! Otvori vrata!
Elijase, ona će te samo lagati!
Elijase, molim te!
Elijase?
Mama?
O, dušo. Dušo moja.
Žao mi je. -Nema veze.
Nisam hteo da ti radim te stvari.
Ne, u redu je. U redu je. -Izvini.
Dušo.
Ovde sam.
Bio je to Lukas sve vreme.
On je lagao. -Ne.
Rekao je da ti nisi naša mama.
Rekao je da moram da te povredim, ali ja nisam hteo.
U redu je.
Znači nisi ljuta na mene?
Ne. Ne, nisam ljuta.
Ne.
Plašim se.
Ne znam šta se dešava.
Hoćeš li razgovarati s Lukasom?
Mislim da nešto nije u redu sa njim.
Samo želim da sve bude kao pre.
Dušo...
Moraš da uradiš nešto za mene.
Treba da pođeš negde sa mnom.
Lukase?
Mama?
Ne mogu da nađem Lukasa.
U redu je, dušo.
Hajde.
Idemo.
U redu je.
U redu je. Pazim na tebe.
Lukase?
Hajde.
U redu je, dušo. Ja sam ovde.
Treba da pogledaš u to, dušo.
U redu je.
Samo mi reci šta je to.
Boja. -Ne.
Dobro razmisli, dušo.
Ne znam. -Da, znaš, Elijase.
Znaš šta je to. Treba to da kažeš.
Molim te. Molim te, Elijase.
Nema više pretvaranja.
Ne mogu... Pokušala sam,
ali jednostavno nisam mogla da podnesem da te gledam
kako pričaš s njim sve vreme i kako se igraš sa njim. Ja...
Molim te, prestani. Prestani. -Ne.
Dušo, slušaj me.
Nije to bila tvoja krivica. To je bio nesrećni slučaj.
Nisi znao da je pištolj napunjen.
Samo si se igrao. Nisi hteo da ga povrediš.
Molim te, prestani.
Znam da je ovo teško, ali slušaj me.
Možemo početi ispočetka.
Prestani. -Ali moraš da vidiš šta je stvarno.
Ne. -Molim te samo...
Ovo je stvarno.
I odlučili smo da se podelimo u dvojicu.
Na taj način nikada više ne bismo morali da budemo sami.
Pogledaj.
Nema više pretvaranja. -Ne. Ne, prestani.
Ti i ja smo isti.
I to je ono što nas čini srećnim.
Ja tebe nikad ne mogu povrediti, ti mene nikad ne možeš povrediti.
Ta granica između stvarnosti i fantazije,
nestala je.
Ovo je stvarno. -Prestani. -Ne.
Nema više pretvaranja.
Molim te, prestani. -Ne...
Nema više pretvaranja. -Prestani!
Mama?
Bila si...
Nisi uradio ništa loše, dušo.
I bio si tako jak.
Preveo: Bambula