Pizda.
Bravo, vi …
Bravo, vi ste zmagovalec.
Opomnite me, ste izvirnik ali dvojnik?
Dvojnik.
Seveda. Vedno zamešam.
Seveda postane begajoče, ko pa sta videti identična.
Izvrstno delo pri kljubovanju njegovega napada z daljave
in približevanju.
Hvala.
Dvojnik je zmagal dvoboj.
Zdaj je on Robert Michaels.
DrSi predstavlja DVOJNICA
Lahko prevzamem vaše naročilo?
Ja, dvoplastni taco, dva mehka tacosa,
dvojni burito in porcijo nachosa.
Katerega? Imamo več vrst nachosa.
Tistega, kjer sta notri samo čips in sir.
Koliko pijač boste zraven?
Samo eno.
Ne vem, straši v njej.
Ampak poglej, bazen ima.
Pozdravljen. –Ljubica, kaj počneš?
Televizijo gledam. –Kaj pa gledaš?
Resničnostni šov o zmenkih.
Ne zveni prav dobro.
Res ni dobro, vendar je za lastno zadovoljstvo.
Kaj počneš ti? –Ekipo sem po službi peljal na pijačo.
Tako dobro jim gre pri tem projektu.
Kaj pa tisti sodelavec, o katerem si mi govoril? Sam?
Se še vedno muči s količino dela?
V bistvu gre Samu zdaj izjemno.
Dobro zanj, menda. –V bistvu razmišljam,
da bi mu dal nagrado za najboljše napredovanje.
Dokazano je, da so nagrade v delovnem okolju …
SLABA POVEZAVA
Izboljša moralo, čeprav ne pomeni nič.
Pogrešam te.
Tudi jaz pogrešam tebe, ljubica.
Te še enkrat pokličem, preden grem spat?
Ne, v redu je. Mislim, da bom šla tudi sama kmalu spat.
Res? Pri vas je še zgodaj.
Ja, ampak sem utrujena.
V redu, potem pa si vsekakor privošči spanec.
Jutri lahko govoriva.
Ti pišem, ko se zbudim.
V redu. Lahko noč, Sarah.
Sarah, draga. Si res tako lačna?
Ali pa si tlačiš hrano v usta, da ne rabiš govoriti z mano?
Samo normalno sem lačna.
Saj imaš lahko pogovor, medtem ko jéš.
Mislim, da bom … –Sarah.
Mislim, da bom pozna v službo.
Danes nimaš službe. Zato pa si tu z mano.
Kateri dan je danes? –Se spomniš teh?
Moja zbirka kovancev? –Zakaj si nehala zbirati?
Deset sem bila stara. Našla sem druge hobije.
Kje si jih našla? –Zakaj nisi več srečna?
Saj sem srečna. –Zakaj se mi ne javljaš na klice?
Zakaj me ne obiskuješ?
Me nimaš rada?
Zbogom, Sarah.
Gospa, vprašala sem,
če je nujno ali pa lahko počakate?
Ne, ni nujno.
Čim bolj izpolnite ta obrazec in ga podpišite.
Rumena stran nam dovoljuje, da …
Gospa, niste rekli, da ni nujno?
Kako se počutiš?
V redu sem. Nisem več bruhala.
Dobra novica.
Ali to pomeni, da boš zgodaj prišel domov?
Veš, da ne morem, ljubica.
Trenutno smo na kritični točki projekta.
Ne, saj vem. Samo mislila sem,
da boš lahko za hip stopil stran.
Mogoče.
Samo še prej moram rešiti nekatere stvari tu.
Razumem.
Ej, kaj pravi gastroenterologinja?
Še vedno dela analize.
Vsi mi težko verjamejo,
da do tega trenutka nisem imela nobenih simptomov.
Kdo je bil to?
Nič. Samo Sam mi je pisal, da je varno prišel domov.
Si šel nocoj ven s sodelavci?
Ne. Samo s Samom.
Pomotoma je preveč spil.
Domov sem ga poslal s taksijem.
Kaj boš počela nocoj?
V bolnišnici sem.
Točno. Mislim …
Misliš, da boš kmalu šla spat?
Najbrž bi res morala. Zjutraj naj bi imela endoskopijo.
Pozabila sem ti omeniti.
Niso mi dovolili piti ali jesti za večerjo,
zato sem precej lačna in žejna.
Verjetno se bolj sliši moj želodec kot pa mene.
Dobro. Raje se naspi.
Prav. –Lahko noč, ljubica.
Lahko noč, Peter.
Pošiljamo te domov.
Torej ni nič narobe z mano?
Ne, vsekakor je nekaj narobe z vami,
a dokler čakamo, da se vrnejo rezultati trenutnih analiz,
nimamo kaj več storiti.
Bolje vam bo ob družini in prijateljih.
Nisem še sporočila mami. Želela sem počakati,
da izvem kaj več o vsej situaciji.
V bistvu se počutim bolje. Mogoče se mi izboljšuje.
Sarah, dobro me poslušajte.
Mogoče še ne vemo, kaj točno se dogaja v vas,
a karkoli že je, je zelo resno.
Ko boste doma, morate počivati.
Morali se boste paziti.
Ne smete popivati.
Razumete?
Razumem.
Zelo dobro.
Zelo je dobro.
Kje si? Pri vas je že pozno. Si v redu?
Upam, da uživaš!
Poklicali ste Petra. Pustite sporočilo.
Peter: V dvigalu sem. Poljubčki.
Peter: Tu je že zelo pozno. Samo še spat grem.
V redu. Razumem. Ljubim te.
Hej, ljubica. –Ugani, kaj sem ravno počela.
Ne vem. Povej. –Pravkar sem bila v fitnesu.
Zdravnica pravi, naj počivam, a sem se zbudila energično
in se odločila telovaditi. In povsem sem se prepotila,
da sem se povsem slekla, čim sem stopila skozi vrata.
V bistvu se že dolgo nisem počutila tako dobro.
Mislim, da nisem več bolna. Verjetno je bil samo prehlad.
Na spletu sem preverila simptome in je bil eden od možnosti.
Kaj je narobe?
Redko bolezen imaš, ki je neozdravljiva.
Samo najhuje si predstavljaš. V redu sem, obljubim.
Pomotoma si dala mojo številko kot svojo,
namesto kot stik v primeru nuje, zato je zdravnica klicala mene.
Sklepal sem, da kliče nek oglaševalec, zato se nisem javil.
Verjetno je mislila, da imaš vklopljen odzivnik,
saj mi je pustila zelo podrobno glasovno sporočilo.
Tole mi greš povedati preko video klica?
Saj vem, žal mi je.
Kako dolgo že veš?
Dva dni. Nisem vedel, kako ti povedati.
Sarah, umrla boš.
Zakaj ne jokam?
Se opravičujem za glasovno sporočilo.
Če bi lahko zadržali to pomoto,
da ne pride do zdravniške zbornice, bi zelo cenila.
Prav, v redu.
Ja, imate izjemno redko in neozdravljivo bolezen.
V vašem želodcu je,
ki se bo sčasoma razširilo po vsem telesu.
Res da bo neboleče, vendar vas ubija.
Ne moremo vedeti, kako dolgo še imate,
a je zgolj vprašanje časa.
Kakšne imam možnosti?
Nobenih.
Obstaja 98 % verjetnost, da boste podlegli bolezni.
Niste rekli, da nimam možnosti?
Saj je nimate. –Čemu sta potem 2 %?
To je meja napake. Obstaja 2 % meja napake.
Nihče ni nikoli absolutno gotovo,
čeprav v tem primeru je.
Pravite, da obstaja 2 % meja napake,
a ste povsem prepričani, da bom umrla?
Ja.
Na žalost.
To sprejemate precej dobro, če lahko pripomnim.
Večina ljudi zajoka, ko jim zdravniki povedo slabo novico.
Zato pa je večina zdravnikov depresivnih.
Nočem umreti, a kot kaže to ni odvisno od mene.
Če lahko uporabim prispodobo bejzbola.
Življenje vam je vrglo zakrivljeno žogo.
Kij težko odbije zakrivljene žoge.
V tem primeru ste vi odbijalka.
Samo da vi sploh ne držite kija,
zato boste nedvomno zgrešili žogo.
Kaj zdaj? Kaj mi preostane?
Lahko se odločite, kakšno vrsto pogreba želite.
Običajno je odvisno od posameznikove vere,
lahko pa je tudi odraz vaše osebnosti.
Na primer, jaz vem, da želim biti pokopana.
Ne zato, ker bi bila verna,
temveč zato, ker se bojim biti pozabljena.
Želim, da se družina in prijatelji počutijo dolžne,
da obiščejo moj grob.
Seveda se lahko pokoplje tudi ostanke upepelitve,
toda ljudje neradi obiščejo kup pepela.
Telo v krsti prinaša več dolžnosti.
Lahko se vas celo pokoplje ob morju,
čeprav je to običajno rezervirano za mornarje.
Veliko izbir imate na voljo.
Verjetno bom izbrala upepelitev.
Potem je tu še odločitev, če bi radi priskrbeli zamenjavo.
Sem prepričana, da vam je postopek že znan.
Ko veste, da boste umrli, se greste lahko klonirati,
da vašim bližnjim ne bo potrebno trpeti zaradi vaše izgube.
Tu imate brošuro, za vsak primer.
Hvala.
Ne pozabite se pred tem posvetovati s svojimi bližnjimi.
Zamenjava ni za vsakogar.
Za nekatere družine je celo negativna izkušnja.
Jo lahko obdržim? –Prosim.
ZAMENJAVA
Pozdravljeni. Moje ime je Tom.
Pri Poslopju sem uradnik odnosov z javnostjo za zahodno obalo.
Jaz bom vaš gostitelj tega uvoda v svet zamenjav.
Seveda vsi vemo, da se je kloniranje pričelo …
Naši znanstveniki so dosegli
nešteto razburljivih prebojev in napredkov
pri lastni tehnologiji Poslopja.
Težko si je predstavljati, da je bilo nekoč
vse to absurdna znanstvena fantastika.
Ta stopnja je poznana kot "odtis".
Na tej točki je vaš dvojnik nič drugega kot spužva.
Iz vas bodo vpili čim več tega, kar vas naredi "vas",
preden umrete.
Do najmanjših podrobnosti.
Dlje kot vas vaš dvojnik spoznava,
bolj "vi" bo postal.
Vendar pa ima v določenih primerih
vaš dvojnik zgolj malo časa z vami.
Kot je na primer naklepni samomor.
Za izvirnike, ki so zelo žalostni, je vsakdanje življenje borba.
Ta dvojnik morda izgleda kot njegov izvirnik,
a je navkljub temu lahko povsem druga oseba.
Za nekatere žalujoče družine je to dovolj.
Upam, da se vam je ta video zdel zabaven in informativen.
Vi morda umirate, toda ne dovolite,
da to vpliva na tiste, ki vas imajo najraje.
Zamenjava je darilo zanje.
Ni tako, draga?
Tako je. Jaz sem nekdanji dvojnik.
Že 12 let sem Tom.
Zamenjava deluje.
Zdravo, trenutno umiram
in bi se rada naročila na posvet.
Gospa, oprostite.
Pozabila sem vas prositi za dokaz, da umirate.
Morali bi vam pojasniti, ko ste se naročili.
Ja, so mi povedali. S seboj imam kartoteko.
Zdravnica lahko tudi po faksu pošlje izvide.
Ne, kartoteka bo zadostovala. –Ne vem še, če bom izbrala to.
Najprej bi govorila z nekom, če smem.
Seveda. Vendar pa morate še vseeno izpolniti obrazec.
Seveda.
Nemogoče je, da si lahko privoščim to.
Razumeti morate, da je to darilo za vaše bližnje.
Lahko postavite ceno na njihovo žalost?
Umrli boste.
Razumemo in smo občutljivi na to neizogibnost.
Lahko naredimo plačilni načrt.
Ko vi preminete in vaša dvojnica postane vi,
prevzame vaše odgovornosti.
In ena od odgovornostih je odplačevanje postopka.
Najpomembneje je, da vas ne rabi skrbeti za nič.
Razen tega, da umrete z dostojanstvom.
Bojim se igel.
In včasih imam môre, da sem pod narkozo,
a se prebudim med operacijo.
Samo v to morate pljuniti.
Kako dolgo traja vse? –Približno eno uro.
Vam lahko natočim? –Ja, prosim.
Ampak samo polovico. Ne rabim poln kozarec.
Pozdravljena.
Živjo, ti si verjetno Sarah.
V ogledalu sem videla svoj odsev in izgledam kot ti.
Ja, jaz sem Sarah.
Sarah je tvoja izvirnica.
Za zdaj boš oklicana kot Sarahina dvojnica.
Ko jo zamenjaš, boš prevzela njeno ime.
Zelo čisto kožo imaš.
In tvoji lasje se na svetlobi bolje svetijo od mojih.
Všeč mi je tvoja majica.
Moram vam omeniti, da je med kodiranjem prišlo do napake.
Prizadelo je gen, ki določa barvo očes.
Z veseljem razveljavimo ta dvojnik in poskusimo znova, če želite.
Ne. To ne bo potrebno.
Modre oči so manj pogoste in zanimivejše od rjavih.
Krasno. Dali vam bomo petodstotni popust za izdelavo,
da se vam oddolžimo.
To bi bilo čudovito.
Preden me je dal v ta začasna oblačila,
se je tehnik pošalil, kako te je zdaj videl nago.
Si lačna? –Trenutno ne.
Katera hrana ti je najljubša?
Rada imam mehiško hrano,
japonsko hrano in tudi indijsko hrano.
Potem pa komaj čakam, da jih poskusim.
Katero hrano pa imaš najmanj rada?
Dobro vprašanje. Mogoče francosko hrano.
Zna biti precej težka.
Imaš najljubšo zvrst glasbe?
Vse živo mi je všeč. Še posebej pop, rock in hip hop.
Bi rada zdaj kaj poslušala?
Mogoče kasneje. Zdaj uživam v pogovoru
in zaradi glasbe bi se morda težko slišali.
Ali je kakšna zvrst, ki ti ni všeč?
Kantri.
In metal.
Nič drugega ni kot pa hrup.
Dobrodošla doma.
Lepo je. Sama živiš tu?
Ne, tu živim s svojim fantom Petrom.
Na potovanju je zaradi službe. Še nekaj tednov ga ne bo.
Upam, da ga še vidim, preden umrem.
Zelo čeden je in garač.
Zveni res tako. Veselim se, da ga spoznam.
Tudi mami te bom predstavila.
Kaj pa tvoj oče? –Umrl je pred nekaj leti.
50 % zakonov se konča z ločitvijo,
ampak moja starša sta še bila skupaj, ko je umrl.
Nikoli ju nisem videla, da bi se prerekala.
Vem, da ga pogreša. –Veselim se, da spoznam mamo.
Nisem ji še povedala zate.
Tudi Petru še nisem, ampak nameravam.
V bistvu ne vem, če želim, da mami ve, da sem bolna.
Bojim se, da bo žalostna. Njen edin otrok sem.
Ko umreš, obljubim, da jo bom ravno toliko imela rada.
Mogoče še bolj. Enako velja za Petra.
Zelo ga bom ljubila.
Pojdiva te obleči.
Nobenega celulita nimaš. Ali pa širokih bokov.
Očitno res nimam nič od tega. Prav imaš.
Na meni se zdi malce ohlapno.
Mogoče imam za eno številko manjšo od tebe.
Raje me pelji na nakupovanje.
Kateri je tvoj najljubši položaj pri seksu?
Dolgočasen, toda misijonarski.
Včasih je dobro, če se me duši. Nežno.
Kateri pa je Petrov najljubši položaj?
Rad ima v stoje, tako od zadaj kot z oči v oči.
In rad mi zveže oči,
ampak sama ga raje gledam.
Drži, toda, ko ne vidiš, ti izostri ostale čute.
Veš, mislim, da mi ni do te majice.
Mogoče si bom poiskala drugačen stil, ko me pelješ na nakupovanje.
Ljubček, si kje videl moje čevlje?
10 MESECEV KASNEJE –So ti črni tvoji?
Ne, to so Sarahini. Moji so bolj moderni.
Pozabi. Našla sem jih.
Pri vratih so bili, kjer jih običajno pustim.
Ljubica, prekrasno izgledaš.
Ti pa tudi.
V katero restavracijo greva?
Šla bova v francosko pivnico.
Francoska hrana je moja najljubša.
Hej, Sarah.
Oprosti, nisem te videl tu.
S Petrom greva na zmenek.
Mislim, da smo vsi vedeli, da je nekaj med nama s Petrom.
Zato je lepo, če smo odkriti glede tega.
Resnično cenim tvoje prijateljstvo.
Pogrešala bom to, ko umreš.
Ko že govorimo o tem, je kaj novega?
Jutri sem naročena pri zdravnici.
Draga, raje pohitiva, sicer bova pozna.
S Petrom se bova nocoj verjetno občevala, ko prideva domov.
Kot veš, znam biti glasna, zato želim, da se zavedaš.
Prosim, vstopite.
Prisedite.
Kako se počutite? –V redu.
Povsem neboleče je bilo, kot ste rekli, da bo.
Najhuje je čakanje. Vem, da prihaja, a ne kdaj točno.
Vsako noč zaspim z mislijo:
"Mogoče bo jutri dan, ko se ne bom prebudila."
Raje umrem v spanju kot pa budna.
Raje ne občutim, ko se bo dogajalo.
Sarah, ne vem, kako naj vam to povem,
razen da takoj preidem k bistvu.
Prešli ste v popolno remisijo.
Ne umirate več.
Rekli ste, da je neizbežno.
Res sem omenila, da obstaja meja napake.
Ste prepričani?
Ker me trenutno malce zbada v želodcu.
Ste zjutraj zajtrkovali?
Ne.
Potem pa ste najverjetneje samo lačni.
Ne razumem.
Če sem povsem iskrena, tudi mi ne.
A kot kaže ste popolnoma okrevali
in nobenega razloga ni,
da ne bi mogli živeti dolgo, pomenljivo življenje.
Vaša družina bo navdušena.
Nikoli nisem povedala mami. –Zakaj ne?
Nisem želela, da jo skrbi.
Moja dvojnica bi prevzela, kot da se ni zgodilo nič.
Seveda z lečami.
Tako me ne bi pogrešala.
Morali bi se oglasiti Poslopju, da razveljavijo vašo dvojnico.
Po zakonu so dvojniki dovoljeni le tistim,
ki umirajo in vi niste več eni od teh ljudi.
V bistvu sva šla rolati.
Zabavno je bilo. Padla sem, kajne?
Kar hudo, ampak je bilo zabavno.
Tudi sama sem nekoč rolala. S tvojim očetom.
Predstavil si jo moji mami?
Sarah, kaj se dogaja? –Mami, jaz sem Sarah.
Strinjal si se, da se počaka, da umrem, preden se jo predstavi.
Umreš? –Nisem predstavil tvoje dvojnice tvoji mami.
Sama je že nekaj mesecev v stiku z njo.
Pretvarjaš se, da si jaz?
Medtem ko sem še živa, govoriš z njo? –Nekdo je moral.
Tvoja mama si je samo želela občasnih klicev svoje ljube hčere.
Sarah, bo katera od vaju pojasnila, kaj se dogaja?
Umirala sem.
Imela sem bolezen, ki me je ubijala.
Zato sem se odločila za zamenjavo,
da me ti ne bi pogrešala.
Zakaj mi nisi povedala?
Saj vem. To sem storila zate.
Moralo bi biti lepo darilo.
Kako dolgo še imaš?
Ravno za to gre. Skoraj je že smešno.
Vse to sem storila zaman.
O čem govoriš?
Na koncu le ne bom umrla.
Pravkar prihajam od zdravnice in sem v remisiji.
Razveljavilo se te bo.
In spet sva lahko skupaj in vse bo spet po starem.
Kako to misliš razveljavljena? –Ne skrbi, mati.
Ne, ne boš je ogovarjala.
Opravila si. Klinčevo splavila te bom!
V redu, pridi. –Jaz sem Sarah, ne ti.
Ti si nič. Nihče nisi.
Pridi, stopiva ven.
Ne poljubljaš me. Čakaj, dajva spet.
Kaj počneš? –Kako to misliš?
Zdaj sem z njo.
Me nisi slišal? Razveljavilo se jo bo.
Zato sva lahko spet samo ti in jaz.
Ni tako preprosto.
Kaj je na njej?
Za majhne stvari gre.
Kot je njena jakost, ko izgovori moje ime.
Njena je visoka, Peter! Tvoja je nizka, Peter.
Jaz lahko tako izgovorim tvoje ime, če želiš.
Samo povej, kaj želiš, da sem in bom.
Vedno pretiravaš, da očaraš nove ljudi.
Govoriš preko mene ali za mene.
Imeti moraš nadzor na družabnimi situacijami.
Sram me je hoditi ven s tabo.
Vedno ko greva ven, se moji sodelavci skrivaj norčujejo iz tebe.
In to le, če te uspem spraviti iz hiše.
Pa še to te moram vedno jaz. Ne morem več.
Četudi ne morem biti z njo, nočem biti s tabo.
Ljubim te, Peter.
In nihče te ne bo nikoli tako ljubil kot te jaz.
Vem.
Ampak jaz ne ljubim več tebe.
Kako me je fukati, medtem ko gledaš nekomu drugemu v oči?
Terapijo rabiš, Sarah.
Čakaj, to je hiša moje mame.
Mami? Mami!
Peter me je zaklenil ven!
Upam, da bo postopek razveljavitve boleč zate, prasica!
In upam, da bo čustveno boleče za vaju!
Prosim? –Sem dobila Sarah?
Ja, kdo kliče? –Zastopam vašo dvojnico.
S tem klicem vas obveščam, da uveljavlja svoje pravice
v skladu z 28. amandmajem ustave.
Vaša dvojnica je vložila zahtevo, da ostane.
Kako to mislite, da ostane?
Predlagam, da se posvetujete s pravnim svetovalcem.
Pa lep dan.
To je dokaj standardna zahteva, da se ostane.
Vse običajne določbe.
Brez stika z vašo dvojnico se prične nemudoma.
Ker je najem na ime vašega bivšega, vas prosijo, da se izselite.
Dajejo vam dva ni, kar je precej radodarno,
saj običajno dajo zgolj en dan.
Dvoboj do smrti bo čez približno eno leto.
Točen datum bo sodišče določilo naknadno.
Pričakuje se, da boste v tem času svoji dvojnici plačevali preživnino.
Čakajte, ste res rekli "dvoboj do smrti"?
Ja, da se določi, katera od vaju bo živela preostanek Sarahinega življenja.
Ne moreta nam za vedno hoditi dve. To bi bilo nezaslišano.
Mislila sem, da se jo bo razveljavilo.
V primerih kot je vaš, ko izvirnik le ne bo umrl,
se dvojnika običajno razveljavi.
Toda v še redkejših primerih,
ko je dvojnik dovolj dolgo na svetu, da postane svoja oseba,
se včasih raje odločijo živeti.
Lahko zaprosijo, da ostanejo in se določi dvoboj.
Mislila sem, da so dvoboji zgolj za zapornike,
ki zagrešijo zločine hujše od umora.
Prav tako so za tiste, ki ostanejo.
Jih še niste gledali po televiziji? Precej popularni so.
Ne gledam nasilja. Slabo mi postane.
To boste morali premagati,
če želite imeti možnosti preživetja pri svojem dvoboju.
Predlagam učne ure zasebnega treninga bojevanja
pri zasebnem trenerju bojevanja.
Prav tako pa morava govoriti o moji tarifi.
Lahko vzameš rjuhe z ogromnim madežem krvi.
Operi jih v mrzli vodi.
Vzameš lahko, karkoli želiš.
Tvoja dvojnica ima drugačen okus
in si tako želiva preurediti vse.
Mogoče lahko pustiš kavč in lepo kavno mizico.
Sicer pa lahko vzameš karkoli želiš.
Hej, ljubica! –Je še vedno tam?
Ja, še je tu, ampak bo kmalu odšla.
Veseli me, da mi ne bo več treba gledati njenega ogabnega obraza.
Reci ji, da s sabo vzame še tiste krvave rjuhe.
Ne skrbi, sem ji že.
Dobro.
Pogrešam te.
Tudi jaz tebe.
POCENI ZASEBNI TRENER BOJEVANJA
Si želiš živeti?
Ja.
Ne verjamem ti.
Želim si živeti.
Ker če veš, da ti je vseeno, če preživiš v dvoboju ali ne,
mi raje kar takoj povej.
Raztrgal bom pogodbo in lahko zapraviš ves denar,
ki ga privarčuješ čez leto za droge in alkohol,
dopust na obali, seks …
izlete v zabaviščne parke.
Zagotovo boš umrla v dvoboju,
a boš svoje zadnje leto na Zemlji
preživela pretirano in vznemirljivo.
Rekla sem, da želim živeti.
Si pripravljena ubijati?
Ja.
Verjamem ti.
Najprej morava poskrbeti, da bo tvoje telo zdravo
in pripravljeno …
na to, kar prihaja.
Najprej bova začela s splošnimi vajami za moč.
Dajmo.
Zdi se mi, da bom bruhala.
To je posledica mlečne kisline v tvoji krvi.
Začasno te zastruplja.
Ne skrbi. Sčasoma gre občutek proč.
Živela bom. To je moje življenje.
Ne bo mi ga odvzela.
Želim, da si nocoj ogledaš to.
Ni ravno dobro, vendar vsebuje prizore,
na katere želim, da se privadiš.
Se vidiva jutri.
VEDNO UBIJEŠ TISTE, KI JIH IMAŠ RAD
Za božjo voljo.
Barbara, rekel sem ti, da ne puščaj prstana ob lijaku.
Imam te.
Barbara, obtičal sem. Barbara!
Barbara, nehaj se zafrkavati. Barbara, to ni smešno.
Barbara, nehaj.
Tvoj mož sem.
Prav imaš.
Zgodba je bila nejasna in igra ni bila ravno dobra,
a sem uvidela, zakaj si želel, da si ga ogledam.
Danes te pošljem domov z nadaljevanjem.
Najslabši film, a je še bolj nasilen.
Si pripravljena, da začneva?
Odvilo se bo na igrišču.
Običajno na igrišču ameriškega ali navadnega nogometa,
včasih celo na javnih parkih, če je dovolj prostora.
Vsak nasprotnik stoji na nasprotnih koncih igrišča.
Uradna oseba bo sodnikoma na igrišču dala znak,
da odstranita rjuhe, ki prekrivajo mizo.
Na mizi bo pet orožij.
Tvoja nasprotnica bo imela identično zalogo orožja.
Imela boš 10 sekund, da izbereš orožje.
Med tem 10-sekundnim odločanjem, bo imela nasprotnica oviran pogled.
Če je na mizi pištola,
je najverjetneje, da jo izbereta oba borca.
Toda pištolam zmanjka nabojev.
In sekira ne potrebuje nabojev, da preseka roko.
Sekira je veliko težja in počasnejša od bodala,
s katerim moraš biti zelo blizu, da ga uporabiš.
Kot vidiš, gre tu za previdno, a odločno strategijo.
Ja? –Kaj se zgodi, če izgubiš orožje
in si predaleč od mize, da vzameš novo?
Všeč mi je, da razmišljaš tako.
Koliko orožij vidiš tu?
Pet? –Še enkrat preštej.
Še vedno jih preštejem pet.
Šest orožij je.
Ustrezno usposobljeno človeško telo je orožje.
Rad bi, da začneš telovaditi v prostem času.
Tako lahko zapraviva uro časa za urjenje z orožjem
in fizični spopad.
Včasih sem nemotivirana vaditi sama.
Lažje je, če je nekdo zraven, ki me preganja.
Ključ je v tem, da najdeš nekaj, v čemer uživaš.
Na voljo imaš veliko aktivnosti, ki so prav tako krasna vadba,
kot je kolesarjenje, plezanje, ples ali celo plavanje.
Skoraj sem pozabil. Ti prinesem DVD.
Za številko tri bi izbrala prerezano grlo.
Izvrstno.
Ne pozabi, brez čustev. –Oprosti.
Izberem silovit udarec v glavo.
Za to sem takoj vedela.
Vsekakor gre za strelno rano v prsa,
najverjetneje s pištolo majhnega kalibra.
Verjetno mu je preluknjalo pljuča.
Strelna rana.
Puščica v glavo.
Številne vbodne rane. –Izvrstno.
Ta je bila težka.
Videl sem, da ti predstavlja težave.
Za kaj si se odločila?
Nisem prepričana, ampak sem izbrala …
električni udar?
Dobro ugibanje. Toda ne pozabi,
da bi bili vidni dejavniki, kot so požgani lasje ali oblačila
in opekline po telesu.
To je smrt zaradi strupa.
Seveda. Morala bi vedeti.
V redu. Samo tega si zgrešila
in sodišče redko kdaj izbere strup kot orožje,
saj je počasi odziven in ni tako nazorno zanimiv.
Enkrat sem se med striženjem po nesreči porezala s škarjami.
Ko sem dala rano pod pipo, je začela krvaveti
in sem omedlela. Srečo imam, da nisem padla na škarje.
Zdaj pa me še pohabljeno telo komajda šokira.
Fotografije pohabljenega telesa.
Fotografije, ja.
Za naslednji teden sem ti pripravil izlet.
Ne vem še točno, kdaj bo zaradi narave same aktivnosti,
vendar ti javim dan prej.
Mimogrede, poklicala sem na banko zaradi zavrnjene kartice.
Plačati moram pristojbino za prekoračitev, kar mi jemlje živce,
vendar bi moral dobiti jutri plačilo za ta mesec.
Hvala, ker si rešila to. –Zaradi zasebnega treninga,
preživnino za klona in članarine hip hop plesa,
sem zadnje čase slabo z denarjem. –Razumem.
Včasih je mogoče storitve plačati na druge načine.
Mogoče se lahko dogovoriva za kakšen dogovor,
ki bo obojestransko koristen.
Koliko je to?
2,08 $ z davkom.
1 dolar in 34 centov za postajo 2, prosim.
Prosim?
Kje pa je to?
Ti lahko pomagam? –Trent me je poslal k vam.
Čeprav je prekrito,
sem prepričana, da veš, za kaj gre.
Za osebo.
Truplo.
To truplo je nekoč bila oseba, zdaj pa je samo truplo.
Opazila boš, da je bila tvojih let, ko je umrla.
Ima tvojo barvo las, tvojo barvo oči
in malo ti je celo podobna.
Je bila ubita v dvoboju?
Ne, ni bila.
Umrla je med vožnjo na motorju.
Njeni prijatelji in družina pravijo, da je bila varna voznica.
Nosila je celo čelado čez celoten obraz.
Toda neko drugo vozilo je prevozilo rdečo luč.
In čelno trčilo vanjo.
Nekaj minut je bila še živa.
Očividci pravijo, da je celo priznala,
da bi si morala raje kupiti avto.
Kako ji je bilo ime?
Vseeno je.
Najprej morava odpreti prsni koš
in pregledati vitalne organe.
Zarezala bom v kožo.
Povlekla jo bomo nazaj, da si omogočim dostop.
Tako. Zdaj pa …
odreževa rebra, ki obkrožajo prsno ploščo.
Nato odreževa hrustanec,
nato pa se nama razkrije srce in …
Pištola se je zagozdila.
Prva dva strela sta zgrešila, vendar me je zadnji zadel v bok.
Je pa zgrešil moje vitalne organe.
Dobro razmišljanje. Uničenje moje zaloge orožja
bi mi vsekakor zapečatilo usodo.
Vbod. –Zdaj se težje premikam.
Vbod.
Prvi vbod mi je preluknjal jetra.
Zaradi te rane bom umrl, toda ne nemudoma.
Počasi bo in boleče. A te bom vzel s sabo.
Zarez!
Porezana sem.
Močno krvavim. In … Joj, ne!
Nož mi je izbilo iz rok.
Blokiram meč
in ti z žico zvežem roke.
Ne samo to, da sem s tem izgubil oprijem,
temveč je prav tako zarezalo v radialno arterijo zapestja.
Ne samo, da mi to prekine pretok krvi v možgane,
temveč mi žica prav tako zareže v meso.
Mrtev sem.
Dobro.
Morala bi uporabiti pištolo.
Vedno uporabi pištolo, če je le na voljo.
Vem, samo pištole se mi zdijo tako dolgočasne in izrabljene.
Vem, kaj misliš s tem, a ko se gre za življenje in smrt,
je v redu biti dolgočasen.
Samo še teden dni je, a se mi zdi,
da se počutiš močno, tako fizično kot duševno.
Ubila jo bom.
Preprosto vem.
Vam lahko kako pomagam?
Ne. Samo ogledujem si.
Javite mi, če vam lahko kako pomagam.
Čakajte!
Iščem obleko, v kateri bom umrla.
Srečo imate. Pravkar smo prejeli kose
za novo sezono, ki so za umreti.
Ne, ne za umreti. Umreti v njih.
Iščem obleko, za katero bi mi bilo prav,
če bi hipotetično umrla v njej.
Ki bi odražala mojo osebnost in je funkcionalna,
a predvsem mora laskati moji postavi.
V zadnjem letu sem shujšala,
a sem še negotova glede svojega telesa.
Če bom že umrla, naj vsaj izgledam najboljše.
Vseeno mi je, koliko stane.
Pizda!
Sranje.
Kako preloženo?
Zaradi vremena. –Ne moti me, če me premoči.
Težava ni v dežju. Obstaja verjetnost nevihte.
Kdaj potem? –Čez mesec dni.
Čez mesec dni? –Še nekaj.
Ta preložitev se smatra kot božje dejanje,
zato morate svoji dvojnici še naprej plačevati preživnino.
Še en mesec?
Včeraj sem vse zapravila.
Za kaj?
Za obleko za dvoboj.
Če ne izplačate preživnine, vam bo sodišče dodelilo kazen.
Na dvoboj boste šli z eno roko zvezano za hrbet.
Bom že nekako rešila to. –Dvojnik je zmagal dvoboj.
Zbogom, Sarah. –Zdaj je on Robert Michaels.
Kako si?
Dobro.
Pred kratkim sem začel z novo službo.
Ti je všeč?
Mislim, da mi je.
Ne vem še.
Kako si ti? –V redu.
Preložili so dvoboj, kot že verjetno veš.
Vem.
Ona ne govori veliko o dvoboju.
Presenečen sem, da si se želela dobiti.
Zdelo se je kot pravi trenutek.
Želim se opravičiti za to, kako so se končale stvari.
Vem, da sem rekel nekaj bolečih stvari.
Saj razumem. To sem vzela kot da me poskušaš odriniti proč.
Želela sem te videti in ti povedati, da te ne sovražim.
Nočem, da umrem in misliš, da sem te sovražila.
Cenim, da praviš to.
Bom pa dala vse od sebe, da jo ubijem.
In ne bo mi žal za to.
Želim, da veš to.
Saj vem.
Naročiva kaj za jesti?
Mislim, da bi to bilo prijetno.
Živjo, Trent. Preložili so dvoboj.
Lahko še en mesec treniram s tabo?
Zanimalo me je …
Saj veš, ko si omenil druge načine plačila,
ki bi bili obojestransko koristni?
Ali ta ponudba še velja?
Nikar se ne jezi.
Dajva počasneje. Pet, šest, sedem, osem.
Ja, bolje!
Prav, dajva od začetka. –Hvala.
Še enkrat hvala za učne ure hip hop plesa.
Že tri leta želim poskusiti,
pa sem bil preveč živčen, da bi začel.
Upam, da nadaljuješ s plesom, četudi umrem v dvoboju.
Sem se že prijavil na tečaj za začetnike.
To je krasno.
Vem, da ti ni prijetno čakati še en mesec
za dvoboj s tvojo dvojnico do smrti.
Na to glej kot priložnost. Črpaj pozitivnost.
Še en mesec pomeni še en mesec treninga.
Vidiš tega psa tu?
Tega na povodcu?
Ime mu je Connor.
Poimenoval sem ga svojem dedku.
To je tvoj pes? –Ja.
Izgleda prijazen.
Ali vidiš tam tisti samostrel?
Tistega? –Ja. Vzemi ga.
Tja se postavi.
Ustreli mojega psa.
Zakaj?
Connor je zelo star in zelo bolan.
Nočem.
V redu je. Trpi.
V neizmernih bolečinah je.
Rešila ga boš muk.
Daj, Sarah.
Prosim.
V agoniji je.
Ne morem.
Razumem.
Samo razočaran sem nad tvojimi občutki za uboj.
Ampak …
Tako je vsaj moj pes še vedno živ.
Kaj klinca, Sarah?
Žal mi je.
Živjo.
Si jo izgubila?
Si izgubila svojo dvojčico?
Ja, ne najdem svoje sestre dvojčice.
Izgleda natanko tako kot jaz, ker sva dvojčici, kot vidve.
Si jo videla? –Tam je.
Ni se ti več treba bati.
Našli sva tvojo sestro.
Ko sva bili z Abby še zelo majhni, smo z mamico odšle v trgovino,
se je prikazal moški, ki je želel Abby pokazati igračo.
Tudi sama sem želela videti igračo,
a je moški rekel, če bi obe šli pogledati igračo,
bi se mamica prestrašila, kje sva.
Ko se je mamica vrnila, sem ji povedala za moškega,
ampak Abby ni bilo več.
Abby ni bilo tri dni.
Našli so jo na parkirišču.
Grozno sem jo pogrešala in veliko jokala.
Zdaj pa sva ves čas skupaj.
Razen, ko gre vsako nedeljo na pogovor h gdč. Murhpy.
Ampak tvoja sestra je tu in te ima zelo rada.
Dekleti!
Kdo ste vi? Pustite jo.
Oprostite. –Mamica.
Prosila naju je, da ji pomagava najti sestro dvojčico.
Bolje, da odidete. Pridita.
Vem, da si notri.
Poskusila me boš umoriti.
Zavedam se, da sem ustrelila proti tebi.
Vso leto že treniram, da te ubijem. Nagonsko je bilo.
Presenetila si me. Kaj pa si pričakovala?
Do dvoboja bi morali počakati. –Saj vem. Odpri vrata.
Obljubim, da te ne bom poskušala umoriti.
Prav.
Skoraj si me zadela, celo skozi steklo.
Presenečena sem, da sem zgrešila,
celo skozi steklo. –Hitra sem.
Te lahko nekaj vprašam?
Prav.
Ko sva se prvič spoznali, pred mnogimi meseci,
ko sva se rokovali,
zakaj me nisi pogledala v oči?
Nisem prepričana.
Mogoče zato, ker sem vedela, kaj se bo zgodilo.
Vedela sem, da bom sčasoma prevzela vse
in sem občutila krivdo.
Načrt je bil, da mi prevzameš življenje,
ne pa ukradeš. –Razumem, da čutiš tako,
vendar je tudi moje življenje. –Toda najprej je bilo moje.
Ja, vendar ne pomeni, da je moje zato manjvredno.
Toda tvoje življenje je moje. –Bilo je tvoje življenje,
a sem prešla s tvojega in začela s svojim.
In s tem si ukradla vse, kar vsebovalo moje življenje,
da si si ustvarila svojega.
Razumem, da se ti zdi, da sem se tega lotila narobe.
In če sem iskrena ni tako, kot sem mislila, da bo.
Kako to misliš?
S Petrom se včasih prepirava zaradi malenkosti.
Na primer, prejšnji teden sem želela gledati
romantično komedijo, on pa črno komedijo.
Kako naj bom z nekom,
če se ne moreva niti strinjati glede žanra filma?
Na primer, najina mama.
Obnaša se kot da ji dolgujem svoje življenje.
Pokliče samo za pogovor,
piše, da me vpraša, kako sem.
Tik pred deveto uro zjutraj reče: "Zelo te imam rada."
Da ne omenjam količino posredovanih objavah z družabnih omrežij,
ki so le zmerno smešne. Saj že imajo materinski dan.
Kaj ni to dovolj?
Kaj želiš reči?
Nisem še prepričana.
Zdaj je to tvoje življenje.
Jaz sem prebolela in začela z novim.
Še vedno te bom ubila v dvoboju.
Vendar bom to storila hitreje in manj boleče
kot sem sprva načrtovala.
Nekaj bi te peljala.
Kam?
Malce sva pozni.
"PODPORNA SKUPINA ZA PREŽIVELE DVOBOJA"
Potisnil sem ga in je padel preko.
Svoje roke je dvignil kot nek ščit.
Nikoli ne bom pozabil, kako je zakričal.
Oprostite. –V redu je. Prosim, prisedita.
Carl nam je ravno začel govoriti, kako se počuti.
Od svojega dvoboja.
Ne spomnim se točno, kje sem bil.
Moj spomin ni več to, kar je nekoč bil.
V trenutku, ko sem dvojnika ustrelil v obraz,
se nisem počutil slabo.
Vedel sem, če ne on, bom jaz.
Ko sem na travi videl njegove možgane, je pomenilo,
da bom preživel več časa
s svojim otroci in vnuki.
Minilo je že tri leta.
Pa se še vedno zbujam zaradi nočnih môr.
Jokam v spanju.
Zato pa moja žena spi na kavču.
Ne prenese me videti v takšnem stanju.
Včasih se sprašujem,
v čem se je bilo smisel bojevati,
če živim takšno življenje?
Lep poskus. Tvoji mentalni triki ne bodo delovali na meni.
Nič kar storiš ali rečeš,
ali pa reče on, ali pa oni,
me ne bo odvrnilo od preživetja te zmešnjave.
Sploh ne gre za to. Verjemi, ko rečem,
da bom storila vse, da tudi jaz ubijem tebe.
Za kar sem tudi bila urjena, da storim.
Želela sem samo, da vidiš nama podobne in slišiš njihove izkušnje.
Katera koli od naju preživi,
bo morala do konca življenja živeti s tem.
Tvoji dvojnici je ime Sarahina dvojnica,
zato predvidevam, da si ti Sarah.
Jaz sem Daryl, vodja skupine.
Jaz sem odgovoren za včlanitev
in skrbim, da se posamezniki držijo dotične teme.
Prav tako priskrbim raznolike dejavnosti srečanja.
Dajmo raje nadaljevati kar s tem.
Dvignite vsi svojo nepismeno roko.
Želim, da s to roko napišete pismo svojemu izvirniku
ali svojemu dvojniku, odvisno od tega, kaj ste.
To vam pomaga, da se povežete z vašim delom,
ki se morda zdi kot da hkrati pripada nekomu drugemu.
Vidite, kam pes taco moli?
"Draga Sarahina dvojnica,"
"S tabo sem imel le dva dni odtisa.
Pustil si mi odkriti tvoje neživo telo
v kopeli z rdečo, mlačno vodo.
Nisem vedel, kako biti ti. Še vedno ne vem.
Niso mi všeč ljudi, s katerimi si me prisilil živeti.
To me dela depresivnega.
Tudi jaz se želim ubiti.
Toda vsi vemo, da dvojniki ne morejo imeti dvojnikov.
In čeprav se nisem odločil, da se me naredi,
nočem nikogar razočarati, kot si jih ti.
Z ljubeznijo,
Larry."
"Večina ljudi bi gledala zviška na to, kar sva imela.
Toda bilo je bolje od česarkoli, ki jim bo kdaj koli poznano.
Poznala sva se do samega jedra.
Bolje kot če nekoga poznaš vse življenje.
Še vedno pogrešam tvoj dotik.
Žal mi je, da si moral umreti."
Jaz bi rada bila naslednja.
"Sarah …
Kar si rekla notri, še vedno sem šokirana.
Mislim, kako si zgovorno sprejela vso krivdo.
Kako si učinkovito argumentirala,
da druga drugi nisva resnični sovražnik.
Sistem je, ki samovoljno odloča, da lahko živi le ena od naju
in naju sili v boj do smrti, kot nek bolan šport za gledalce.
Sem prepričana, da si sama napisala nekaj podobnega.
Mogoče mi ga boš nekoč prebrala.
Ja.
In prav imaš. V bistvu imava veliko skupnega.
Veliko, kot je izvrstno plavanje,
obe imava krasna prsa. –Tako je.
Zakaj bi morala ena od naju umreti?
Zakaj ne moreva biti skupaj?
Ne pravim, da bi fukali, kot tisti moški notri,
ki je to storil s svojim dvojnikom.
Ampak zakaj ne bi smeli obe živeti?
Res misliš tako?
Me veseli, da znaš voziti. Jaz se nisem nikoli naučila.
Se pa zdi precej enostavno.
Za naprej stopiš na desni pedal
in ustaviš, ko ga povlečeš nazaj.
Ne, za zaviranje stopiš na levi pedal.
To je bolj smiselno.
In smer spreminjaš s tisto okroglo rečjo.
Če ga obrneš na desno, gre avto na desno.
In če ga obrneš na levo, gre na levo.
Vidiš? Precej enostavno.
Primerna oblačila?
Imava. Nahrbtnika?
Tvoj je manjši kot sem pričakovala.
Saj imam vse, kar potrebujem.
Imava.
Nobenega orožja? –Nobenega.
Tudi jaz ga nisem.
Če ti je prav, bi rada preverila, da ga res nisi.
Nočem to početi ob cesti.
Mogoče ob prvem počitku? –Meni je prav.
Tudi jaz bi preverila tvojega, da ne bo dvomov. –Seveda.
Zaloge, imava.
In voda.
Ja, zadnja na seznamu je voda.
Imam jo. Obkljukaj. Spijva jo, preden odrineva.
Mislim, da te ne rabim opominjati, kako pomembno je ostati hidriran.
Dajva raje več spiti, za vsak slučaj.
Hvala ti.
Zanima me, kaj se bo zgodilo, ko ne bo nobene na dvoboju.
Eden od borcev dvoboja se zaradi strahu ne prikaže.
Ampak kasneje jih vedno najdejo in aretirajo.
Nekateri gredo na plastično operacijo, da spremenijo videz,
a sem od Trenta izvedela,
da ko smo del programa zamenjave,
se zazna vsak poskus stika s plastičnim kirurgom.
Seveda imaš še vedno črni trg,
vendar s tem tvegaš neustrezno presaditev obraza.
Kolikor vem, se še ni zgodilo,
da se tako izvirnik kot dvojnik ne bi prikazala.
Pse bodo poslali za nama.
Ampak do takrat bova že čez mejo.
Ko prečkava mejo, bova varni.
Resnično sem hvaležna, da si me poiskala.
Ko pomislim, da sem te še pred tedni želela mrtvo.
Res me veseli, da sva obe v tako dobri formi.
Veliko več počitkov bi potrebovali, če se zadnje let ne bi urili.
Ja.
Strinjam se.
Oprostite za zamudo.
Katera točno ste vi?
Izvirnica, Sarah.
Kje ste bili?
Imela sem manjše težave z avtomobilom.
Kakšne težave točno?
Pomotoma sem zamešala volan, ki usmerja v desno ali levo
s pedalom, ki ustavi avtomobil.
V redu sem. Pričnemo?
Ne moremo še začeti. –Zakaj ne?
Ker vaše dvojnice še ni tu. –Res?
Pravzaprav je res njej podobno.
Tega dvoboja ni jemala resno.
Verjetno se sploh ni urila.
Raje javite nadrejenim.
Zagotovo poskuša pobegniti.
Prosim?
Bojim se, da ne, gospa. Samo izvirnica.
Z razlogom verjamem, da gre za šifro –1.
In ali vi, gospod, prisežete, po svojih najboljših močeh,
saj jo poznate čustveno in intimno,
da je to izvirna Sarah?
Prisežem.
Ali prisežete, brez kakršnega koli dvoma,
da je oseba, ki je danes pred nami,
hčerka, ki ste jo nosili devet mesecev
in jo vzgajali 18 let, vaše lastne krvi?
To je moja Sarah, vaša milost.
In končno, ali slovesno prisežete, da ste to, kdor pravite, da ste?
Jaz sem Sarah.
Mislim, da imam novo gubo in dve novi sončni pegi.
Sem prepričan, da nimaš. –Znam šteti, Peter.
Točno ena nova guba in dve novi sončni pegi so na mojem obrazu.
Začeti se moraš mazati s sončno kremo.
In ne samo, ko greš na plažo,
ali med hojo po parku. Vsakodnevno se moraš.
Tvoja koža je občutljivejša kot je pri ostalih.
In bolje moraš začeti skrbeti zate.
Nočem zveneti neobčutljivo, ampak …
Zdaj bo postalo samo še težje.
Dokler moški zmerno skrbijo zase,
kasneje v življenju dosežejo vrhunec.
Ženske pa imajo veliko manjše obdobje,
ko se smatra, da so na vrhuncu svoje privlačnosti.
In ne skrbi, ljubica,
jaz te bom ljubil, ne glede na izgled.
Navkljub genetski mutaciji,
ki povzroča zgodnjo sivenje in izgubo las.
Želiš, da ti kupim barvo za lasje, ko bom zunaj?
Ne, si bom sama kupila, ko bom odšla iz službe.
Ne pozabi plačati vsaj minimalno za posojilo zamenjave.
Vem, Peter.
Kam greva nocoj na večerjo?
Kaj praviš na mehiško hrano?
Ni mi všeč mehiška hrana.
Se ne boš javila?
Moja mami je, ne tvoja.
Živjo, Sarah.
Tvoja mama kliče, samo za pogovor.
Očitno sem te ravno zgrešila.
Verjetno ravno odhajaš skozi vhodna vrata hiše …
se spravljaš v avto,
pripravljaš, da začneš nov dan v svoji službi,
ki jo imaš rada.
Želela sem samo, da veš, da sem predčasno naročila
še eno škatlo leč pri optometristu.
Barvne leče niso vedno na zalogi,
zato je bolje, da se vedno naroči predčasno.
Vem, da se še vedno prilagajaš nazaj v svoje življenje,
zato se mi je zdelo, da bi lahko nekaj preprostega,
kot so leče, ušlo tvoji mislim.
Te pokličem, ko končaš z delom,
da lahko načrtujeva kosilo za čez vikend.
Rada te imam.
Prevod: denycare
Režija in scenarij
DVOJNICA