VAD SOM ÄN HÄNDER
Min tur. Sanning eller konsekvens?
Sanning.
Okej, konsekvens.
- Okej, blunda. - Okej.
- Av med glasögonen. - Ja, ers majestät, miss Hart.
Får jag titta nu?
- Tull? - Jag är här, Mularkey.
- Hej. - Hej.
Förlåt. Jag kan inte fatta att det är du. Hur länge sen var det? Ett år sen?
Vad pratar du om, knäppis?
Minns du inte? Vi bråkade. Vi är inte vänner längre.
Du var borta ett tag.
Du är nästan klar.
Du måste vara så uttråkad. Du hade inte behövt stanna.
Skojar du? Jag älskar det här stället. Det är bättre än Deltas flygplatslounge.
Jag tar den.
Tack.
Vad långt du har kommit.
Du har minst fem centimeter där.
- Det är nästan en fluga. - Du är så taskig.
Eller en liten strumpa till en chihuahua.
Det är tur för dig att jag inte kan komma åt dig.
Okej! Då har det gått 90 minuter. Hur känns det?
Bra. Inte lika illamående den här gången.
Tack. Alla tar så bra hand om mig.
Vi älskar när du kommer. Du är en sån glädjespridare.
Okej, ta det lugnt nu. Vi ses här om två veckor.
- Okej. - Tack.
- Hallå! Låt mig göra det där. - Vadå? Så att jag kan vila?
Jag har vilat hela dagen. Jag behöver röra på mig.
- Vad vill du ha på din? - Bara senap, kanske? Om vi har nån.
Tack.
Hej. Kan jag hjälpa till?
- Jag fixar det. Hur var det i skolan? - Bra.
Tackade du Rachels pappa för skjutsen?
Ja. Han hjälper gärna till. Rachels farmor hade cancer, så de förstår.
Jag fick biljetten till vinterbalen idag. Jag, Tyler och Emma ska gå ihop.
Din första bal, herregud!
Vi kan köpa en klänning i helgen!
- Visst. - Menar du det?
Gärna. Tack, mamma.
Så du vill handla en klänning? Med mig?
Absolut.
Så jag får fota varenda klänning
och brista ut i gråt mitt i butiken för att min lilla tös växer upp så fort?
Självklart.
Det blir kul.
Okej. Då gör vi det på lördag.
- Visst. - Lördag? Bara om du orkar.
Det gör jag säkert.
Självklart, men känn inte att du måste. Lyssna på kroppen.
- Det ska jag. - Så behandlingen gick bra?
Det var trist, men din pappa höll mig sällskap.
- Jag gör det. - Jag klarar det.
- Jag vill bre en macka åt dig. - Jag gör det.
Det är lätt. Vad sägs om lite te?
- Ja. - Kl. 16.15. Du vet vad det betyder.
Du får ta en tablett mot illamåendet nu. Vill du det?
Jag väntar lite...
- Du ser trött ut. Vill du sätta dig? - Jag är inte trött.
- Är du trött? - Jag känner mig rätt pigg, med tanke på...
Så jag tror att jag...
Tully här. Säg nåt kul, annars ringer jag inte upp.
Hej, det är jag. Tänk att du har samma röstbrevlåda.
Så, ja...
Jag vet att det var ett tag sen, men jag har tänkt på dig. Och...
Jag känner att det kanske är dags att vi pratar.
Så ring upp mig.
Annars letar jag upp bilderna från college med din permanent
och säljer dem till skvallerpressen.
Jag skämtar.
Det är Kate, förresten. Mularkey.
Sen hängde vi på hans lantgods. Det var otroligt flott.
Flott.
Det var i princip ett slott.
Det fanns en balsal med en enorm öppen spis,
och han var lite fräck av sig...
Pratar du så här nu?
Nej, lyssna! Han var som en prins.
Han sa: "Får jag lov? Jag skulle halshugga nån för dig."
Jag kan inte härma honom! Hur som helst - vi skrattade, och då sa han det:
"Jag älskar dig." Det var som en saga.
Wow. Du måste ha känt dig hemskt tillfreds.
Det gjorde jag! Tror jag.
- Betyder det glad? - Ingen aning.
Jag är bara så glad att du är tillbaka! Det här ska firas!
Jag behöver inte ha nån välkomstfest.
Skojar du? Jag har planerat den sen du åkte.
Vill du inte visa upp hur kära du och Theo är?
Absolut. Jag vill bara inte köra upp det i ansiktet på nån.
Menar du Johnny? Det är lugnt. Vi behöver inte bjuda honom.
Hur verkar han? Inte för att jag tänkte på...
- Hur verkar han? - Som vanligt. Australiensisk. Irriterande.
Träffar han nån?
- Nämen, gumman! - Vadå? Jag...
- Sex veckor i Europa funkade inte? - Det funkade visst.
Jag är så kär i Theo. Jättekär.
Tack för att du följde mig. Du hade inget val.
Nu ska du få se varför jag tvingade med dig.
Herregud. Tully! Se på dig!
- Du är övermänsklig! - Jag vet!
Herregud! Vad spännande!
Mularkey!
- Hej. - Så du godkänner reklamtavlan?
Ja.
Hur var resan? Du ser solbränd ut.
Jaha... Vi gick på många guidade turer,
så jag lärde mig väldigt mycket om kullersten.
Det låter trevligt.
Ja. Det var det. Det var trevligt.
Kära nån, är det där... Tully Hart?
Men jösses, det är du! Från nyheterna! Och reklamtavlan är precis där!
Förlåt. Jag heter Joyce.
Hej, Joyce.
Hej. Min dotter och jag tittar på dig jämt.
Hon pluggar journalistik på UDub. Hon vill bli precis som du.
Nämen! Vet du vad?
Säg att hon ringer mig.
Jag visar henne studion.
Det där är alldeles för mycket. Miss Tully Hart!
- Det var underbart att träffas, Joyce. - Tack! Jag menar, ja!
Det var trevligt att träffa dig också.
Hej då.
Du hatar verkligen att bli igenkänd.
Vadå? Jag ber inte om ursäkt för att jag gillar att träffa nytt folk.
Om du med nytt folk menar fans...
Och? Det är därför jag gör det här.
Jag vill inte ha pengar, reklamtavlor eller ett bra bord på en restaurang.
Ja, du hatar verkligen allt det där.
Det är trevligt med förmåner, men det är inte därför jag gör det här.
Det är för att få kontakt med människor, som Jill.
- Joyce. - Strunt samma.
Poängen är att Joyce och folk som hon, vars liv vi berör,
det är därför jag gör det. Det är därför vi gör det.
Inte jag, för jag fick sparken.
Så jag ska gå till min intervju på försäkringsbolaget
och låtsas att jag bryr mig om försäkringar.
Det blir mitt bästa framträdande.
Lycka till.
- Du skojar. - Jo.
Hon bröt båda benen. Det är vad jag har hört.
- Herregud, stackars mrs Hewitt. - Ja.
Då får vi en vikarie.
Eller så kan de ställa in lektionen.
Varför ska vi bry oss om påhitt när det händer riktiga saker?
Påhitt kan vara mer verkligt än verkligheten.
- Det där låter ju inte klokt. - Hej, allihop.
Jag heter Sam Waverly. Innan ni frågar - ryktena stämmer.
Jag är från framtiden och ska lära er engelska,
så att det här fantastiska språket
kan överleva efter att jorden utplånas av utomjordingar.
Lite om mig, om det hjälper: Mitt favoritskiljetecken är semikolonet.
Min favoritperson är min hund. Hamlet.
Och från 1969 till 1972 följde jag Grateful Dead.
- Sällan. - Han skojar.
Jag skojar aldrig om dem.
- Du då? Vad är du intresserad av? - Jag? Fotboll, antar jag.
Ja. Coop ska ta oss till slutspelet.
- Toppen. - Jag längtar tills det här är över.
- Lektionen eller dagen? - High school.
Du, med hemligheten, vem är du?
Det där är Tully Hart och hennes vän.
Kate. Jag har suttit bakom dig sen vi var 14.
Tully Hart, vad är det mest intressanta du har läst i år?
Tiger Beat.
Du har tur. Mycket av det vi studerar den här terminen
är som taget ur Tiger Beat.
Berömmelse, romantik, hormonstormar, tonårsångest...
För den här modulen...
Den här modulen handlar om...
Shakespeare.
Den här terminen kör vi igång med den underbara tragedin Romeo och Julia.
Och eftersom jag tycker att de här verken
gör sig bäst förstådda genom framträdanden,
har jag övertalat er rektor att låta mig sätta upp en pjäs.
Jag uppmuntrar alla att provspela. Även om ni aldrig har stått på scen förut.
Tull?
Nej.
Älskling. Ingen förväntar sig att du skriver tackkort nu.
Jag vill det.
Hur vet du ens vem som bakade vad? Det verkar bara vara bananbröd.
Allt är bananbröd. Måste man ge nån som är sjuk bananbröd?
Omtänksamt, men borde det inte vara mer...
- Brownies? - Ja, tårtor.
- Kakor. - Scones?
- Glass. - Sean är här!
Bara nåt med choklad.
Hej! Förlåt, jag hoppas att jag inte stör.
- Jag var i krokarna och tänkte på dig och... - Sa mamma att du skulle titta till mig?
Va?
Nej. Jag ville bara ge dig det här.
Jag bakade det själv.
Bananbröd? Vad omtänksamt! Tack.
Gott.
Ja.
Så, hur går det? Hur är det med illamåendet?
Det är inte så farligt. Det kommer bara ibland.
Ginger ale ska vara bra.
Det ska jag komma ihåg.
Ginger ale.
Ja.
Är det en mobil?
Ja. Fan.
Var är den?
Vad gör den i kylen?
Cellgifterna tar kål på hjärnan.
Nån viktig?
Nej, bara en kompis från skrivarkursen. Vivian.
Skönt att du har vänner som kan stötta dig.
Ja.
Här på Antarktis sydkust ser vi några av de tydligaste
och mest förödande konsekvenserna av uppvärmningen.
Bakom mig ligger världens största ismassa - Ross shelfis.
Den har flutit ovanpå Södra ishavet i hundratusentals år.
Ett av naturens underverk som sakta försvinner.
Jag har ingen känsel i ansiktet.
Jag trodde att du skulle vänja dig vid kylan.
Jag intalade mig själv det när jag tog det här jobbet.
Vi måste tuffa till dig.
Det är inte bara kylan. Det är...
Den knäckande ensamheten?
Man vänjer sig vid den också.
Jag hoppas det.
Jag saknade också folk,
men sen kom jag ihåg att jag hatar de flesta.
Här ute finns inget som stör mig, inga distraktioner.
Ingen mobiltäckning, ingenting.
Tur att ingen ringer mig längre.
Det måste finnas nån som väntar på dig. Du är ju Tully Hart.
Tro mig.
Ingen väntar.
Tack och lov att du är hemma. Låt mig inte äta resten.
Sluta! Du sparade väl dem till festen?
Ja. Jag behövde dem. Min intervju sög.
De frågade vad jag hade för framtidsplaner.
"Har du pojkvän? Är det seriöst? Ska du gifta dig och skaffa barn?"
Är det en jobbintervju eller frågar du å min mors vägnar?
- Allvarligt? - Ja.
Sen sa han: "Vi vill bara ha nån som tänker stanna länge."
Helt sjukt. Det skulle de aldrig fråga en man.
- Givetvis inte. - Sa du några väl valda ord?
Jag kastade en häftapparat på honom och sa att han var sexist.
- Bravo! - Jag skämtar.
Jag skulle aldrig göra så, dessutom försökte jag få jobbet.
Kvinnor får ta skit varenda dag.
Det gör att vi inte kommer nånstans med våra karriärer.
Men vi kan inte direkt göra nåt åt det.
Vi är nyheterna.
Vi kan se till att nästa generation får det bättre.
- Kan vi? - Ja! Folk som Jills dotter...
Joyce dotter.
De ser upp till oss.
De tittar mest på dig.
Vi har en story här.
Vet du vad? Vi hittar nåt bland jobbannonserna.
Jag utger mig för att vara jobbsökande. Sen filmar jag det med en dold kamera.
Sen skickar vi in en kille med exakt samma cv.
Vi jämför intervjuerna. Visar dubbelmoralen.
- Du hatar det? - Jag älskar det.
Men hur kan du gå under täckmantel? Folk känner igen dig.
Fan, du har rätt.
Vi behöver nån okänd.
Okej. Linsen är här. Den måste vara vänd åt det här hållet.
Jag känner mig som en spion.
Här är ditt falska cv. Mycket imponerande.
Om jag sålde medicinsk utrustning vill jag ha med dig teamet.
- Medicinsk utrustning? - Svara kort.
- Det går fint. - Okej.
En liten hake. Hank är sjuk.
- Fan! - Vi kan fortfarande göra det.
- Skicka in mig. - På riktigt?
Jag är ingen skådis, men jag kan nog spela en man.
Jag tänkte testa en amerikansk accent.
Visst. Kate går in först, så vi förbereder dig sen.
- Tully. - Uppfattat.
Uppfattat...
Jag jobbar på det. Ser man på! Det gamla teamet är tillbaka igen.
Jag har saknat det här!
- Ja. Jag också. - Okej. Nu kör vi. Showtime!
"Med sådan flod av klara strålar glittra, att fåglarna på kvist begynte kvittra.
Se, hur hon lutar kinden mot sin hand!"
Tack för att du följde med mig.
"O, vore jag en handske på den handen. Jag rörde då vid hennes kind!"
- Får jag högre betyg för det här? - Du får nåt som är mindre värt.
Min respekt. Tack. Vem har vi härnäst?
Tully Hart.
Jag ska inte provspela. Jag följde bara med min kompis.
Om du ska se på medan dina studiekamrater blottar sin själ
är du skyldig dem detsamma.
Okej.
O Romeo, Romeo.
Var fan är Romeo?
Okej! Intressant tolkning.
Nästa.
Varsågod.
"O Romeo, Romeo, varför är du Romeo?
Förneka far och namn.
Om du ej vill det,
så svär blott att du älskar mig, och jag ej längre vara vill en Capulet.
Det är ju blott ditt namn, som är min ovän.
Du är du själv, men ingen Montague.
Ty vad är Montague? Ej hand..."
"Ej hand, ej fot, ej arm..."
"Ej arm, ej syn..."
Vi hör dig inte. Lite högre.
"Ej någon annan del av människan. Dig kalla något annat!
Vad gör väl namnet?
Det, som ros vi kalla, med annat..."
Förlåt. "Med annat namn dock lika ljuvligt doftar."
Tack så mycket. Vad heter du nu igen?
Kate McKenzie.
Berätta om din erfarenhet.
Jag började jobba som säljare för fyra år sen och fick en chefsposition.
Först jobbade jag som säljare.
Efter några år blev jag befordrad till chef.
Imponerande. Jag märker att du är en bra ledare.
Jag använde ett belöningssystem och tredubblade våra intäkter.
Ja... Jag vet inte om vårt team skulle gilla
den typen av ledarstil. Den verkar aggressiv.
Tja, Mitch... Ser jag nåt jag vill ha - då kör jag.
Jag uppskattar din positiva attityd.
I det här jobbet jobbar man sent och träffar kunder.
Många kvällar kommer du inte att hinna laga mat till familjen.
Vi jobbar mycket och roar oss mycket.
Det låter som ett jobb i min smak.
Jag vill inte ta ut nåt i förskott, men du skulle passa in här.
Där ser man.
Tack, miss McKenzie.
Vi hör av oss.
Super.
Han vill spela golf i helgen.
Han vill att jag ska stå i köket.
Jag längtar tills jag kan sätta dit honom.
Det här är privat egendom. Tillträde förbjudet.
Milda makter.
Du är Tully Hart.
Jajamän! Vad heter du?
- Howard. - Howard. Vilket fint namn.
Du jobbar förstås här?
Säkerhetsvakt.
Tur att de har dig. Det märks att du är bra på ditt jobb.
Jag fattar inte att det är du. Jag ser dig varje kväll på KPOC.
Vänta, håller ni på med ett nyhetsinslag?
Jag visste att det var fel på stetoskopen.
Hör här, Howard... Det märks att du är en man som uppskattar bra journalistik.
Sanningen är att jag måste fråga ut kontorschefen för min story,
och överraskningsmomentet är viktigt.
Skulle du kunna släppa in oss utan ett inbokat möte?
Tja...
Okej.
- För dig, miss Hart. - Mina vänner säger Tully.
Visst.
Tully.
Ni får bjuda mig på en drink.
Det var ingen dålig inspelning idag. Du har fingrarna kvar.
Ska det bli kul att komma hem igen?
Jag vet inte. Det har inte känts som hemma sen jag förlorade min bästa vän.
Jag är så ledsen. När gick hon bort?
Åh nej. Nej, hon...
Vi slutade bara prata.
Hon har det nog bra utan mig som sabbar allt.
Om du inte är sugen på att åka hem
kan du alltid följa med mig till nästa inspelning.
Galápagosöarna?
Det är varmt där.
Och inget slår den utsikten.
Galapa-underbart.
Solen hade gjort mig gott.
Jag borde varna dig... Budgeten är skitdålig.
Ingen bryr sig om jättesköldpaddor.
Tja... Det kanske de gör om det finns lite stjärnglans.
Jag ser hemsk ut.
Du ser fantastisk ut.
Är det där Kate Mularkey?
- Hej! - Och Marah. Titta, vilken klänning.
- Vi handlar också till balen. - Så spännande.
Jag älskar hatten. Vilken kul look.
- Tack. - Så...
Hur mår du?
Jag mår bra. Ja.
Behandlingen går väldigt bra. Jag har tur som har fantastiska läkare.
Du vet... Vi tar bara ett steg i taget.
Du är fantastisk. Det där är så inspirerande,
och det här menar jag verkligen - om det finns nåt jag kan göra...
Du kan betala för klänningen.
Jaha... Okej!
- Självklart. - Herregud. Jag skojade bara.
- Hur är det med dig? - Mamma?
Nej, det är lugnt. Jag behöver bara...
Vill du ha vatten?
- Din stackare. Kom och sätt dig. - Är allt som det ska, frun?
Min vän kämpar mot cancer.
Jag är så ledsen.
Jag mår bra. Jag tror att vi ska... Vi går. Sandra, det var så kul att se dig.
Ska jag hänga undan den här?
- Ja... Vi kommer tillbaka. - Okej.
Vi går aldrig dit igen, va?
Du kan gå.
Nej.
Jag är så ledsen.
Det är lugnt, mamma.
Jag ska gottgöra dig. Nästa helg åker vi till köpcentret.
Det har ett mycket bättre utbud.
Okej.
Kan vi gå in nu?
Ja. Gå i förväg, du. Jag kommer strax.
Fan.
Tully här. Säg nåt kul, annars ringer jag inte upp.
Jag tänkte bara testa igen.
Gud vet varför jag ringer. Det är uppenbart att du ignorerar mig.
Är det för att jag inte pratade med dig efter olyckan?
Det är det här som gör mig galen.
Du ställde till det, men är ändå långsint.
Det är jag som ska vara långsint. Du behöver inte bry dig om att ringa.
Tully här. Säg nåt kul, annars ringer jag inte upp.
Jag menade inte det.
Du borde ringa upp mig.
Om du vill. Om du inte vill behöver du inte göra det, men...
Jag...
Jag behöver dig. Okej?
Det är nog därför jag ringer. För att få höra din röst.
Även om det bara är en röstbrevlåda. Det är bara det...
Det har varit riktigt dåligt. Det har varit tufft, och jag...
Ring upp mig, okej?
Eller inte.
Få mig inte att hoppas.
Du är den enda som har läst pjäsen innan.
För att du är konstig. Du förtjänar att spela Julia.
- Om Waverly inte ser det är han en idiot. - Romeo!
Jag får slåss med svärd och i slutet hugger jag mig själv i magen!
Okej, listan är uppe.
Vad fan?
JULIA: TULLY HART
- Grattis, Tully. - Gratulera inte mig.
Det är ju ett misstag. Jag ska inte vara Julia.
- Kate... - Det är lugnt.
Nej, jag spelar Tjänare Ett.
Vi visste att jag inte skulle få rollen. Jag är ingen Julia.
Det är inte jag heller!
Vad i helvete, mr Waverly?
God eftermiddag.
Varför gav du mig rollen när jag inte ville ha den?
- Jag gillade din tolkning. - Jag försökte inte ens.
Du kanske inte försökte vara Julia, men du bjöd på en föreställning.
Precis som på lektionerna.
Men det finns tjejer som ville vara Julia, som Kate Mularkey.
Kate Mularkey har redan toppbetyg.
Det borde du också ha. Ändå har du C i snitt?
Det är mitt jobb att få dig att gilla litteraturhistoria.
Pjäsen kan göra det.
Va?
Erkänn - du älskar rampljuset.
Det gör att du känner dig stark.
Oövervinnerlig.
Tänk på saken.
Om inte för min skull, så av respekt för Shakespeares odödliga ord.
Att öla eller inte öla.
Vi har nog med ale för att supa ner dig. Plus te och kakor. Korvrullar!
Theo hyrde en motorcykel i Rom. När han skulle starta trillade han av den.
- Byxorna var helt förstörda. - Nej!
Ja. Hela vägen ner. Det var hemskt.
- Och kul. - Säkert.
För dig, ja. Hon skrattade så mycket att hon frustade.
Ja, hon gör det.
Så där!
Men vet du vad? Det var där och då som jag blev kär på riktigt.
Det lustiga är att hennes förra kille också var britt.
- Han var faktiskt från Australien. - Sak samma.
Hur som helst, det märks att du inte är den snorkiga typen.
Du är okej.
Tack så mycket, mr Mularkey.
- Det betyder... - Snälla. Säg Bud.
Bud, då. Vad sägs om en öl till Bud?
Om du envisas.
Oj! Han är stark.
Jag kommer strax.
Jag älskar honom!
Visst är han toppen?
Och så rar och artig och uppmärksam och stilig.
- Ja, han är snygg. - Ja.
- Jag vet. Han är så... - Så mycket bättre än Johnny.
Va?
- Ja. Det är som natt och dag. - Du behöver inte säga natt och dag.
- Du har bytt upp dig. Ordentligt! - Ordentligt.
- Mamma... - Ja.
Det är ingen tävling.
Det är sant. Din mor och jag är så lättade att du gjorde dig av med Johnny
och hittade en riktig karl.
Den där resan till Europa gjorde underverk.
- Hej! Jag visste inte att du skulle komma! - Hej. Ja, jag antar...
- Sean! Alla är här! - En sekund.
- Kul att se dig. - När man talar om trollen.
Johnny. Hej. Vad gör du här?
Förlåt. Jag insåg inte att ni hade fest.
Nej då. Familjen är bara här för att träffa Theo.
- Visst. Jag ska inte störa. - Vänta, vad ville du...
Bara...
Stan älskade storyn.
Jag berättade hur mycket du hjälpte till, och han vill anställa dig igen.
Jag kunde ha sagt det över telefon. Hur som helst...
Jobbet är ditt om du vill ha det.
Wow.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Tack.
Ingen orsak.
Ursäkta, allihop.
Kan jag få er uppmärksamhet? Jag skulle vilja säga några ord.
Först och främst, jag... Eller vi...
Diana och jag...
Jag tar av dem. Jag hör inte ett smack.
Vi uppskattar verkligen att ni ville komma på den här festen.
Det sägs att det inte är platsen - det är vem man är där med.
Och Kate är så gott som det bästa ressällskapet
man kan önska sig.
Det finns tusen platser
som jag ser fram emot att få besöka med dig.
Och det är nåt som jag vill fråga dig.
Han gör det!
Kathleen Scarlett Mularkey...
Vill du gifta dig med mig?
Ja!
Herregud!
Kom igen!
- Herregud! - Vänta.
Så...
Det här är mormors.
Herregud!
- Herregud! - Herregud!
- Jag är förlovad! - Herregud!
Vi är så glada för er skull!
- Välkommen till familjen, Theo. - Tack så mycket.
Kom hit med dig!
Okej!
Så vacker! Jag måste hämta min kamera!
- Herregud. - Kom igen.
Var inte rädd. Det är jag, Howard!
Väktaren? Från häromdagen?
Hur visste du...
Jag listade ut var du bodde.
Jag tänkte knacka, men det var öppet.
Vad är det för fest?
Hör här, Howard... Du kan inte vara här.
Men...
Vi är vänner. Du sa det.
Jag hjälpte dig med din story.
Jag fick problem på jobbet.
- Jag är ledsen, men... - Vadå?
Är du för upptagen för att prata med mig? Är du för känd?
- Du måste gå. - Skitsnack. Du är skyldig mig det.
Hjälp! Hjälp mig! Hjälp!
Ring polisen!
- Ligg still! Rör dig inte! - Herregud, Tully!
- Jag har honom. - Ner med dig!
Ta tag i hans ben!
- Så där. - Mamma, jag mår bra. På riktigt.
Åh, gumman. Det är okej om du inte är det. Jag vill bara finnas här för dig.
Det gör du. Jag vill bara inte att du oroar dig.
Du ser helt slut ut.
Ibland blir det så efter cellgifterna. Det är normalt.
Jag har läst att den mentala hälsan också är viktig under den här resan.
Dina tankar skapar din verklighet. Jag har läst en bok som heter The Secret.
Jag vet att Johnny tar bra hand om dig,
men jag ser att det är jobbigt för honom.
Mamma, han mår bra. Vi mår bra allihop. Alla mår bra.
Har du funderat på att kontakta Tully?
Om det var nån gång du behövde en vän...
Ja.
Jag ska tänka på saken.
Då så.
"Men tyst..."
"Men tyst, vad strålar genom fönstret där..."
- Jag är ledsen. Nej... - Jag visste inte att nån annan var här.
Nej. Jag är egentligen inte här.
Jag vet inte ens om vi får vara här.
Så Kate Mularkey bryter mot reglerna?
- Vet du vad jag heter? - Va?
Självklart. Vi pluggar ju ihop, dummer.
Ja. Vi har bara aldrig pratat.
Du är alltid mystisk tillsammans med Tully Hart.
Jag kan presentera er för varandra om du vill.
Hon verkar cool och mystisk, men hon är faktiskt snäll och normal.
Tack. Jag kommer att träffa henne. Hon spelar Julia.
- Just det. - Ja.
- Ni blir perfekta ihop. - Det tvivlar jag på.
Jag förstår inte hälften av den här skiten.
Kolla.
"Gå upp, du sköna sol, och utplåna månen."
Vad betyder det ens?
Det känns som nåt folk låtsas att de förstår för att verka smarta.
Tja...
Han säger att hon är så vacker att till och med månen är avundsjuk.
Det säger verkligen nåt,
för i mytologin är månen oskuldernas beskyddare eller nåt, och...
Jag läste den förra året för skojs skull. Och sammanfattningen...
Inte för att fuska, utan för att...
Kate?
Hallå?
Hej. Där är du ju. Jag kunde inte hitta dig. Vad gör du här?
Ingenting. Jag övar bara på min replik.
Det gjorde du inte.
Nej, jag satt och lipade över den dumma pjäsen.
- Jag ville inte ge dig dåligt samvete. - Jaså? Du ser inte ledsen ut.
- Du ser glad ut. Vad är det med dig? - Okej...
Det hände precis nåt underbart. Det var oväntat och märkligt.
- Jag vet inte om det var på riktigt. - Vad pratar du om?
"Vår kärleks knopp, med sommarens mognad, kan blomma ljuvt nästa gång vi möts."
Vilken jobbig flygning.
Hur långt är det till hotellet?
Bara några kilometer.
Livets första regel:
Ge dig själv ett par dagar att sova bort jetlagen innan nästa flyg.
Jag vill gärna utforska lite.
Chile är vackert. När det är ljust ute.
Det är rätt otroligt...
Att hoppa från land till land.
Att aldrig riktigt veta vart nästa äventyr tar en.
Du börjar bli en av oss.
Jösses, det är så skönt att få samtal igen. Hallå?
Jag ska kolla min telefon. Jag glömde hur civilisationen känns.
18 MISSADE SAMTAL KATE
Tull?
Alla har gått. Förutom Theo.
Han vill stanna över natten och hålla vakt.
Definitivt giftasmaterial.
Jag var så stolt när folk började känna igen mig.
De ville träffa mig...
Men om alla vet vem man är gör de konstiga typerna också det.
Gumman.
Jag vill bara gömma mig och riva ner den där reklamtavlan.
Nej. Du har jobbat så hårt för det här. Vi kanske måste vara lite försiktigare.
Vi ska inte lämna dörren olåst, eller så skaffar vi hemligt nummer,
men du ska känna dig trygg.
Jag låter aldrig nåt äckel komma i närheten av dig igen.
Det är inte bara det.
Du ska gifta dig.
- Med den där modige britten. - Herregud! Det känns overkligt.
Det kan du skriva upp. Den där ringen är inte klok.
Ja.
- Hur ska jag överleva utan dig? - Var inte dum.
Jag finns alltid här.
Du får fan dras med mig för alltid.
Vad gör du här?
Hon ringde mig.
Vad har hänt?
Hon är där uppe.
Undertexter: Pauline Mengel