‫- 2016 -‬
‫כמעט הגיע הזמן. איך אתה מרגיש?‬
‫הייתי מרגיש טוב בהרבה אם הכלה הייתה כאן.‬
‫אנחנו אמורים להתחיל בכל רגע.‬ ‫-כן. בסדר.‬
‫היי. טוב לראות אותך. תודה שבאת.‬ ‫-היי. מה שלומך?‬
‫היי.‬
‫תיכנסי.‬
‫אני לא זו שאמורה לאחר, דודה טולי?‬
‫אני מוכנה, רק מסדרת את השיער.‬
‫בסדר.‬
‫תעזרי לי עם ההינומה?‬
‫בסדר.‬
‫את נראית יפהפייה.‬
‫אני כל כך לחוצה.‬
‫את תהיי נהדרת, מותק.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫- עשר שנים קודם לכן -‬
‫- פנטזיות חתונה‬ ‫כלה מודרנית -‬
‫סוף סוף יש לי תוכנית למסיבת הרווקות שלך.‬ ‫-טול, לא.‬
‫רק שתי מילים.‬
‫מועדון חשפנים. קישוטי פין.‬
‫לא.‬ ‫-צעצועי מין למסיבה. וגאס.‬
‫אני בעניין. באיזו שעה יוצאים?‬ ‫-אין כניסה לבנים.‬
‫טול, לא. אמרתי לך שאני לא רוצה‬ ‫מסיבת רווקות או מסיבת כלולות או שטות דומה.‬
‫החתונה מספיקה לי.‬
‫אבל אני השושבינה הראשית,‬ ‫ושושבינה ראשית אחראית לתכנונים.‬
‫מה? מה המבט הזה?‬
‫שכחתי לציין שמארה היא השושבינה הראשית.‬
‫התכוונתי לספר לך.‬
‫זה הגיוני.‬
‫את יודעת, היא הבת שלי ו...‬
‫קייט, בבקשה, את לא צריכה להסביר.‬ ‫אני מבינה. פשוט אהיה שושבינה.‬
‫אני אפילו לא שושבינה?‬
‫ברור שהייתי רוצה שתהיי שושבינה,‬ ‫אבל לג'וני יש רק שושבין אחד.‬
‫כן, זה לא יהיה סימטרי.‬
‫אז אני לא חלק מהחתונה כי אין לו חברים?‬ ‫-היי! יש לי חברים.‬
‫יש לך את מאט. מאט הוא השושבין שלך.‬ ‫אתם אפילו לא מבלים יחד.‬
‫בילינו יחד לא מזמן.‬
‫במסיבת הפרישה של קרול,‬ ‫וזה היה לפני שבועות.‬
‫ואנחנו נפגשים לארוחת צהריים בשבוע הבא.‬
‫אם שנינו נהיה פנויים. נראה.‬
‫כן, בסדר.‬ ‫זה בדיוק כמוני וכמו קייט. אותו הדבר.‬
‫"אותו הדבר..."‬
‫טול, את חלק חשוב מאוד מהחתונה.‬
‫את האורחת הכי חשובה שאין לה תפקיד בחתונה.‬
‫כן. חשובה מאוד.‬
‫כן. למעשה, מעתה ואילך‬ ‫את תהיי "האורחת הראשית" הרשמית.‬
‫מה?‬ ‫-זה טיפשי. זה לא דבר אמיתי.‬
‫זה אמיתי. ניתן לך תואר רשמי.‬
‫באמת?‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬
‫אז...‬
‫מה התפקידים הרשמיים של "האורחת הראשית"?‬
‫אלוהים...‬
‫כל כך הרבה מטלות דפוקות.‬
‫למה צריך לספור את הקשים כל לילה?‬ ‫זה סתם טרטור.‬
‫אפשר לגלות לך סוד?‬
‫אני פשוט ממציאה מספר.‬
‫מה?‬ ‫-60, 82, 47. הבוס אף פעם לא בודק.‬
‫ליסה-קרן, מי ידע שאת כזאת נוכלת?‬
‫יש לי הרבה שכבות.‬
‫את עדיין באה ביום שישי?‬ ‫אימא שלי ממש מתרגשת.‬
‫כן, ביום שישי הבא.‬ ‫-כן, ביום שישי הקרוב.‬
‫לא. יום שישי אחרי יום שישי הקרוב.‬ ‫-בסדר. הבנתי.‬
‫קשה לי לחכות. יהיה ממש כיף.‬ ‫-גם לי.‬
‫לא!‬
‫נזכרתי שאני צריכה לבדוק את הסבון בשירותים.‬
‫קייט, הלקוח שלך.‬
‫שלום, אדוני.‬
‫מה תרצה?‬
‫מתחשק לי משהו...‬
‫מתוק...‬
‫ומסוכן.‬
‫טוב, יש לנו מילקשייק‬ ‫שישב בחוץ מאז הצהריים.‬
‫זה כנראה מתאים.‬
‫התכוונתי אלייך.‬
‫אני רוצה לקחת אותך למקום מגניב... ופרטי.‬
‫הייתי שמחה, אבל אני אסיים פה רק בעוד שעה.‬
‫אני צריכה לנקות את השמן ולזרוק זבל.‬
‫באסה.‬
‫קייט, את יכולה לעזור לי רגע?‬ ‫-כן.‬
‫לכי עכשיו, או שאת מפוטרת.‬
‫עדיין צריך לסגור.‬ ‫-אני מסוגלת לעשות את זה בעצמי.‬
‫תורי לנקות את מכל השמן. את שונאת את זה.‬
‫תוכלי לנקות את מכל השמן בפעם הבאה.‬ ‫ובפעם שאחריה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אבל את חייבת להבטיח שתספרי לי הכול‬ ‫כדי שאוכל לחיות דרכך.‬
‫סגור.‬
‫ביום שישי הזה אחרי הלימודים?‬
‫כן, ביום שישי הבא.‬
‫כן, וגם ביום שישי הזה, אם את רוצה.‬
‫סגור לגמרי.‬
‫עכשיו לכי ליהנות.‬
‫לא ידעתי ש"אתר המזמוזים" זה מקום אמיתי.‬
‫לכבוד לי להביא אותך לכאן.‬ ‫-באמת קוראים למקום הזה "אתר המזמוזים"?‬
‫לא, קוראים לו "תצפית אוורגרין".‬
‫אין מה לראות כשחשוך.‬
‫את משתפרת בזה.‬
‫אתה מורה טוב.‬
‫ידעת שאני דלוק עלייך מאז כיתה ט'?‬
‫ברצינות?‬
‫כן. באמת.‬
‫אבל אתה קופ, ואני...‬
‫הבחורה הכי שווה בבית הספר.‬
‫אלוהים.‬
‫בואי הנה, פחדנית.‬ ‫אני אשמור עלייך, אל תדאגי.‬
‫אז, תיאו, מה דעתך על פשטידת הטונה?‬
‫זו קלסיקה אמריקנית.‬
‫אני חייב לומר, זה ממש תענוג קולינרי.‬ ‫-נכון?‬
‫הסוד הוא הציפוי הפריך המיוחד.‬
‫זה מטורף שאני רוצה‬ ‫להגיש את זה בחתונה שלנו? באמת?‬
‫סיפרתי לך שנשדר כתבה‬ ‫על טרנדים של חתונות? בהשראתי.‬
‫כן?‬ ‫-אני טרנדית מאוד.‬
‫תמיד חשבתי שאת אלגנטית ועל-זמנית.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, ברור.‬
‫אני חושבת שאני קצת לחוצה‬ ‫כי אני צריכה לעבוד ולתכנן את החתונה,‬
‫לתכנן חתונות בעבודה, לעבוד על תכנון החתונה‬ ‫ולבחור הזמנות ולמדוד שמלות.‬
‫ומתברר שקשה להפתיע‬ ‫למצוא פסלון חתן ג'ינג'י לעוגה.‬
‫אז נראה לי שאני...‬
‫מרגישה קצת מוצפת.‬
‫הוא לא חייב להיות ג'ינג'י.‬
‫פסלון החתן לעוגה.‬
‫ברור שכן. זה חייב להיות מושלם.‬ ‫-לא. תשכחי מהרעיון שהכול יהיה מושלם.‬
‫את יודעת, זו אמורה להיות תקופה שמחה, קייט.‬
‫זו התקופה לפני כל הדברים הקשים בחיים.‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו בונים את היסודות שלנו.‬
‫זה כל מה שאני רוצה לעשות.‬ ‫לבנות איתך יסודות חזקים מאוד.‬
‫וזה קורה.‬
‫אז אל תהיי לחוצה כל כך, טוב?‬
‫אבל לכי לעבודה מחר.‬
‫תראי שמלות כלה, ורק רעיון...‬
‫אולי תבחרי אחת, כן?‬
‫כי הזמן הולך ואוזל, יקירתי.‬
‫מושלם, מהמם. את מוכנה.‬ ‫תכניסי את הדוגמנית הבאה, בבקשה.‬
‫מה שלום אחראית הדוגמניות שלי?‬ ‫-הכול הולך חלק, מר ריאן.‬
‫מר ריאן? אבא שלי פה?‬
‫גבולות הם חשובים.‬
‫כלומר, אני כמעט אישה נשואה.‬ ‫צריך לשמור על מקצועיות.‬
‫תיפטרי מהנרות, בבקשה.‬
‫כן. לא, ברור, סליחה. כן, אני מבין ומסכים.‬
‫יופי.‬
‫קייט, יש לנו בעיה.‬
‫התוכי של אחת הדוגמניות עשה עליה קקי,‬ ‫ועכשיו יש לה שעורה בעין.‬
‫ברצינות?‬
‫בסדר. אני מניחה שנוכל לצלם‬ ‫ארבע דוגמניות במקום חמש.‬
‫לא! דיברנו במשך שבועות‬ ‫על "חמש שמלות הכלה המובילות".‬
‫אי אפשר לפרסם חמש ולהראות רק ארבע.‬
‫נבקש מקרול. נעשה מזה קטע של "קרול מנסה".‬
‫ביקשתי. היא אמרה, "כבר התחתנתי שלוש פעמים.‬
‫"אני לא לובשת שוב שמלת כלה‬ ‫אלא אם כן דיוויד הסלהוף יתקשר."‬
‫בסדר, אז את מי נשיג במקומה?‬
‫לא. לא, לא, לא.‬
‫טוב, הגיע הזמן לבדיקה אחרונה לפני צילום.‬
‫מולארקי?‬
‫לאחת הדוגמניות יש שעורה בעין, מתברר, אז...‬
‫כן.‬
‫אני נראית טיפשית, לא? אני מרגישה...‬
‫לא. את נראית...‬
‫מושלמת...‬
‫לכתבה.‬
‫אני בקושי רואה משהו עם הדבר הזה.‬
‫הנה, תני לי...‬
‫אני רק...‬
‫היי, את יודעת, אם עוד לא קנית שמלת כלה,‬
‫אני בטוח שתוכלי לקבל הנחה על השמלה הזאת.‬
‫ראיתי את תג המחיר.‬
‫זו תצטרך להיות הנחה די גדולה.‬
‫טוב, תיאו עשיר, נכון?‬
‫כלומר, המשפחה שלו עשירה,‬ ‫אבל זו לא הסיבה שאני מתחתנת איתו.‬
‫לא, בחיים לא הייתי חושב ככה.‬
‫פשוט התכוונתי, את יודעת...‬
‫מגיע לך לקבל שמלה נהדרת.‬
‫וחיים נהדרים.‬
‫תודה.‬
‫קייט!‬
‫כן?‬ ‫-תורך.‬
‫נהדר.‬
‫- פיירפליי ליין -‬
‫הפתעה!‬
‫מה?‬
‫קבענו לצאת לצהריים, לא?‬
‫הייתי צריכה להביא אותך לכאן איכשהו.‬ ‫-יש הרבה אוכל. אל תדאגי.‬
‫ברוכה הבאה למסיבת הכלולות שלך.‬
‫תירגעי, תיהני. כולנו כאן כדי לחגוג איתך.‬
‫ואני מבטיחה, אין קישוטים בצורת פין.‬
‫אני מקווה שאת שמחה, אימא.‬
‫ברור שאני שמחה. תודה, מתוקה.‬
‫תודה לכולכן. תודה רבה שבאתן. ואו.‬
‫בשביל מה יש חברה הכי טובה?‬ ‫קדימה, תיהני. מגיע לך. בואי.‬
‫זו לא הפתעה נפלאה?‬
‫נכון שזה מושחת ממש?‬
‫טולי הטיסה הכול מניו יורק.‬ ‫הנה, תטעמי אחד מאלה.‬
‫אני כל כך שמחה שיש לנו הזדמנות לחגוג.‬
‫טוב, נחגוג גם בחתונה, את יודעת.‬
‫לא רק את הנישואים שלך. אותך.‬
‫כל כך הוקל לי שאת בסדר,‬
‫ואפשר לשכוח מכל עניין הסרטן.‬
‫טולי תכננה את זה בסתר במשך שבועות.‬
‫רואים שהיא התגעגעה אלייך מאוד.‬ ‫אני כל כך שמחה שאתן שוב חברות.‬
‫ועכשיו, אם יורשה לי,‬ ‫אני רוצה להזמין אתכן לסלון‬
‫כדי להעלות קצת זיכרונות.‬
‫אימא, היית כזאת חנונית.‬
‫אוי. כן, ממש.‬
‫טוב, רק שתדעי,‬ ‫האימא החנונית שלך יצאה עם החש"ש.‬
‫מה זה חש"ש?‬
‫החתיך של השכבה.‬
‫שמו היה קופ, ולא ממש יצאנו.‬
‫נכון, הם רק התמזמזו.‬
‫דוחה.‬ ‫-נחמד.‬
‫מה הקטע של התספורת?‬
‫זו תספורת דורותי האמיל, יקירתי.‬ ‫היא מחמיאה מאוד.‬
‫מי הבחורה שאיתך?‬
‫לינדה-קרן?‬
‫קראו לה ליסה-קרן.‬
‫היא נראית חנונית עוד יותר ממך.‬
‫אני זוכרת אותה.‬
‫היא מתה, לא?‬
‫מוות מטורף.‬
‫היא מתה?‬
‫מישהי במצב רוח טוב.‬
‫מי ידע שמזג אוויר גרוע יכול להיות רומנטי?‬
‫מה פספסתי?‬ ‫-ידעת ש"אתר המזמוזים" זה מקום אמיתי?‬
‫טכנית, קוראים לו "תצפית אוורגרין",‬ ‫אבל בשבילי זה תמיד יהיה המקום שבו הגעתי...‬
‫לבסיס השלישי.‬ ‫-הגעת לבסיס השלישי?‬
‫כן! אבל תהיי בשקט, אוקיי?‬
‫אני אספר לך בעבודה.‬ ‫-בסדר, בואי.‬
‫קלאוד, אני לוקחת את האוטו לעבודה!‬ ‫-בנות, העבודה מבוטלת היום.‬
‫המסעדה סגורה.‬
‫שיט, מחלקת התברואה סוף סוף סגרה אותנו?‬
‫אמרתי למייק שיש לנו ג'וקים.‬ ‫-לא.‬
‫הייתה תאונה אתמול בלילה,‬
‫ונערה נפגעה מברק, והיא מתה.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫עבדתי שם אתמול בלילה, ואני בסדר.‬
‫ברור שזו הייתה מתיחה, קלאוד.‬
‫כן, זה ממש לא מצחיק.‬ ‫-לא, זה היה מייק, הבעלים.‬
‫והוא אמר שליסה-קרן נפגעה מברק‬
‫כשהיא הוציאה את הזבל,‬
‫והיא מתה על המקום.‬
‫זה לא...‬
‫אני לא מאמינה. בדיוק ראיתי אותה,‬ ‫וקייט עבדה שם אתמול, אז אין מצב שהיא...‬
‫הבוקר הייתי חייבת לעשות פיפי,‬
‫אז יצאתי לגינה‬ ‫כי אני אוהבת להזין את הצמחים, ו...‬
‫כשעשיתי פיפי‬ ‫ראיתי פרפר מרחף מעל הפנים שלי.‬
‫ובאופן אינסטינקטיבי ידעתי‬ ‫שהוא מנסה להגיד לי משהו, אבל לא ידעתי מה.‬
‫אבל עכשיו אני יודעת.‬
‫הוא רצה שאני אגיד לכן שהיא בסדר.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫למה שפרפר יבחר בך לספר לנו על ליסה-קרן?‬
‫מייק בחר בי.‬
‫לא, במקרה ענית לטלפון.‬
‫בדיוק כמו שבמקרה יצאתי לגינה‬ ‫לעשות פיפי כשהפרפר בא.‬
‫תראו, בנות,‬
‫היא שלווה עכשיו.‬
‫היא ציפור חופשייה.‬
‫אני צריכה להחליף את המדים.‬
‫ויש לי עבודה להגשה ביום שני‬ ‫שעדיין לא התחלתי.‬
‫חוץ מזה, יש לנו חזרה אחר כך.‬
‫קייט, את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫- אתם מוזמנים לחתונתם‬ ‫של תאודור וודקוק וקת'לין מולארקי -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אני...‬
‫אני לא יודע.‬
‫יצאתי לסיבוב ו...‬
‫הגעתי לכאן.‬
‫למה?‬
‫אני לא יודע. אני באמת לא יודע.‬
‫כנראה כי אני...‬
‫עדיין אוהב אותך.‬
‫אתה עדיין אוהב אותי?‬
‫אתה יודע מה?‬
‫לא אכפת לי.‬
‫אלוהים, אתה כזה מניאק.‬
‫אין לך זכות לבוא הנה‬ ‫ולהגיד לי שאתה אוהב אותי.‬
‫אני מתחתנת. יש לי הזמנות לחתונה‬ ‫ורשימת מתנות ואולם אירועים.‬
‫כן. לא, את צודקת. אני מצטער.‬
‫תיאו הוא אדם טוב, והוא רוצה להיות בעלי,‬
‫ואנחנו נפרדנו כי לא רצית.‬
‫אז אין לך זכות להופיע בדירה שלי‬
‫ולומר לי שאתה אוהב אותי‬
‫ולצפות שפשוט איפול לזרועותייך.‬
‫אני מצטערת שאתה בודד, ג'וני,‬ ‫ואני מצטערת שאתה עצוב,‬
‫אבל אנחנו במצב הזה בגללך.‬
‫לעזאזל, מאוחר מדי. אני עם תיאו.‬
‫ואני מאושרת עכשיו. אני פאקינג מאושרת!‬
‫בסדר, הבנתי! אני שמח שאת מאושרת!‬
‫יופי!‬
‫כאן טולי הארט עם מבזק תחזית מיוחד.‬
‫רוחות חזקות וגשם‬ ‫צפויים להגיע היום לאזור סיאטל.‬
‫היי, טולס, יש לנו בעיה קטנה.‬
‫אלוהים, זו סופת גשם.‬ ‫זה קורה בסיאטל כל הזמן.‬
‫למה כולם כל כך דרמטיים?‬ ‫-יש אישה בלובי.‬
‫היא נראית קצת משוגעת.‬
‫היא רוצה לדבר איתך.‬ ‫-למה שארצה לדבר עם אישה משוגעת?‬
‫היא אומרת שהיא אימא שלך.‬
‫אני יודע שאמרת שאימא שלך מתה,‬ ‫אבל היא די מתעקשת.‬
‫אני יכול להתקשר למשטרה.‬ ‫-לא.‬
‫זה בסדר. אני אטפל בזה.‬
‫אלוהים, קלאוד. מה את עושה פה?‬ ‫-אמרת לאנשים שאני מתה?‬
‫לא ראיתי אותך המון זמן. פשוט הנחתי.‬
‫טולי, אני צריכה עזרה. זה חשוב.‬
‫טוב, תירגעי. מה קורה?‬ ‫-בסדר.‬
‫הייתי במסעדת "ספרינג סטריט",‬
‫והפשיסטים המזדיינים האלה‬ ‫סירבו להגיש לי אוכל.‬
‫בסדר.‬
‫יכול להיות שהם סירבו להגיש לך אוכל‬ ‫כי את מסטולה מהתחת ואין לך נעליים?‬
‫יאפים מזדיינים רומסים את זכויות האזרח שלי,‬
‫ואת מדברת על נעליים?‬
‫בסדר. בבקשה, תירגעי.‬
‫אמרתי להם מי את.‬
‫אמרתי להם שאת מופיעה בחדשות,‬ ‫ואת תספרי לכל העולם מה הם עושים!‬
‫בסדר, או ש...‬
‫אני אזמין לך אוכל, ותתפכחי.‬
‫את פאקינג רצינית?‬ ‫-כן.‬
‫את צריכה לאכול.‬
‫לכי תזדייני.‬
‫לכי תזדייני!‬
‫את חסרת תועלת!‬
‫לכי תזדייני.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫היא מקור. ליתר דיוק, חשבתי שהיא מקור.‬
‫מתברר שהיא סתם נרקומנית דפוקה.‬
‫יש לה אשליה מטורפת שהיא אימא שלי.‬
‫זה מוזר.‬
‫שיט. זה קשוח.‬
‫בואי הנה.‬
‫מאט, אמרתי לך שהיא...‬ ‫-אני יודע.‬
‫כולכם חבורה של בובות תאגידיות!‬
‫תיהנו מתיאטרון הבובות הקטן שלכם, כבשים!‬
‫כבשים מזדיינות.‬
‫אני יודעת שהשמלה הלבנה הזאת‬ ‫היא רק סמל לדיכוי של הפטריארכיה, אבל...‬
‫אני נראית ממש טוב.‬
‫אני צריכה ללבוש בגדים מנייר טואלט‬ ‫לעיתים קרובות יותר.‬
‫אני לא יודעת,‬ ‫אני חושבת שצריך להצר אותה קצת.‬
‫זה בדיוק‬ ‫מה שהפטריארכיה הייתה אומרת, טלולה.‬
‫המתנה של אימא בתא המטען.‬ ‫אפשר לקבל את המפתחות?‬
‫כן, הם בתיק שלי במטבח.‬ ‫-אחלה.‬
‫אני אוהבת את זה. מושלם.‬
‫את ומארה נסעתן לכאן יחד?‬ ‫-כן.‬
‫היא ביקשה טרמפ. את חייבת לקנות לה אוטו.‬
‫בסדר, הלוואי שהיית מבקשת ממני רשות קודם.‬
‫זה היה הורס את ההפתעה.‬
‫אבל לא רציתי הפתעה. אמרתי לך את זה.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫את באמת חושבת שאסכן אותה שוב?‬
‫את לא יכולה להיות מופתעת שאני דואגת.‬ ‫-אני יכולה.‬
‫זה אמצע היום.‬ ‫הסעתי אותה למסיבת הכלולות שלך.‬
‫לא רציתי מסיבת כלולות דפוקה, טולי!‬ ‫אמרתי לך, אבל לא הקשבת.‬
‫את אף פעם לא מקשיבה, את עושה מה שבא לך.‬
‫אז סליחה באמת שנלחצתי קצת כי את נוהגת שוב‬
‫אחרי שנהגת בשכרות‬ ‫ועשית תאונה עם הבת שלי באוטו!‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני אקח אותם, מתוקה. זה בסדר.‬
‫תודה. אני פשוט...‬ ‫-היא רק צריכה דקה.‬
‫הייתה לה שנה. ברור שזה לא הספיק.‬
‫היא רק נסערת קצת.‬ ‫-אני לא יודעת מה חשבתי לעצמי.‬
‫היא לא צריכה אותי עכשיו שהסרטן עבר.‬
‫היא רצתה שאחזור רק כי היא פחדה.‬
‫מה? טולי, לא.‬
‫היא נטשה אותי,‬
‫ובכל זאת חזרתי בריצה,‬ ‫ועכשיו היא עושה לי את זה?‬
‫בסדר, אין בעיה, אבל אני הולכת.‬ ‫היא ממילא לא סלחה לי באמת.‬
‫סלחת לה?‬
‫לא קל להיפרד.‬
‫לכן לא ביטלתי את החזרה היום.‬
‫זה מקום בטוח שבו נוכל להיות יחד‬ ‫ולדבר על מה שקרה,‬
‫ולנסות להבין את הטרגדיה חסרת הפשר הזאת.‬
‫אם אתם רוצים לדבר,‬ ‫אני מעודד אתכם לעשות זאת,‬
‫או שתשבו בשקט,‬ ‫תחשבו על ליסה-קרן ותיזכרו בה.‬
‫אין דרך נכונה לעשות את זה.‬
‫ואני יודע שאנחנו עדיין בהלם.‬
‫"הלם" זו מילה מתאימה.‬
‫כן.‬
‫מאז ששמעתי, אני לא מפסיקה לבכות.‬
‫ליסה-קרן הייתה אדם מיוחד מאוד.‬
‫אני זוכרת איך היא אחסנה את סרטי הצילום‬
‫ו...‬
‫דחפה את העגלה של מועדון הווידאו במסדרון.‬
‫היינו שותפים בפרויקט מדעי בשנה שעברה‬
‫ובנינו יחד הר געש,‬
‫והרגשתי שהר הגעש ממש חיבר בינינו‬
‫כשבנינו אותו... יחד.‬
‫ו...‬
‫היא הייתה שותפה מעולה לבניית הר געש,‬
‫ולא חשבתי שהיא תמות...‬
‫ככה.‬
‫יום אחד בכיתה ד'‬ ‫שכחתי את ארוחת הצהריים שלי,‬
‫והיא נתנה לי חצי מהכריך שלה.‬
‫כריך טונה.‬
‫הסוג האהוב עליי.‬
‫זה היה ממש מגניב מצידה.‬
‫הערכתי את זה מאוד.‬
‫"אני רואה את השיער האדמוני שלך בכל מקום..."‬
‫ולכן אני מתכננת לארגן טקס אזכרה‬
‫לכל בית הספר,‬
‫ואני אשיר את "אימג'ן"‬
‫כדי לכבד את זכרה ואת האישיות המיוחדת שלה.‬
‫אני יכולה לנגן בפסנתר.‬
‫אלוהים, אתם כאלה צבועים מזדיינים!‬
‫אף אחד מכם לא היה נחמד אליה.‬
‫אתם רוצים טקס אזכרה מטופש‬
‫רק כדי להשוויץ ולשיר,‬ ‫אבל היא שנאה את השיר הזה.‬
‫וכולכם שנאתם אותה.‬
‫קראתם לה "בובת סמרטוטים"...‬
‫ו"חנונית מנומשת".‬
‫ו"ערוות השטן".‬
‫היי, בחייך.‬ ‫-לא!‬
‫כולכם התייחסתם אליה כמו לחתיכת חרא,‬
‫ועכשיו אתם רוצים לנצל את המוות שלה‬ ‫כדי להרגיש עמוקים וחשובים,‬
‫אבל כולכם חבורה של צבועים מזדיינים!‬
‫ואתה יודע מה?‬
‫היא לא נתנה לך כריך טונה,‬ ‫כי היא הייתה אלרגית לטונה.‬
‫אולי בגלל זה היא נתנה לי את הכריך.‬
‫אלוהים, אני שונאת את כולם.‬
‫תירגעי, מולארקי.‬ ‫-לא.‬
‫רק אני הייתי חברה שלה באמת.‬ ‫הם שנאו אותה כשהיא הייתה בחיים,‬
‫ועכשיו היא מתה‬ ‫וכולם מעמידים פנים שהם עצובים.‬
‫זה מגעיל.‬
‫את יכולה לשתוק לחצי שנייה, בבקשה?‬
‫אני לא חושבת שהם מזיינים בשכל.‬ ‫-אלוהים.‬
‫לא, תקשיבי!‬
‫גם אני לא הייתי חברה שלה,‬ ‫ואני עדיין עצובה.‬
‫ואני בטוחה שגם הם עצובים,‬
‫כי אנחנו בתיכון,‬
‫ואנשים בתיכון לא אמורים למות.‬
‫וזה קשה,‬
‫וזה מפחיד וזה עצוב.‬
‫ואני לא חושבת שהם מעמידים פנים.‬
‫יודעת מה?‬
‫אני לא מופתעת שאת לא מבינה,‬ ‫כי גם את היית מגעילה אליה.‬
‫רוצה לעזור לי עם זה?‬
‫המסיבה נגמרה.‬
‫לא, המסיבה תיגמר רק אחרי שנאכל עוגה.‬
‫שתיהן ממש רבות, מה?‬
‫היית צריכה לראות אותן כשהן היו ילדות.‬ ‫אלוהים, הצעקות והדרמה.‬
‫פעם אחת הן רבו בטירוף‬ ‫בגללל תקליט של הבי-ג'יז.‬
‫הן נשמעו כמו ציפורים.‬ ‫את יודעת, ציוצים איומים כאלה.‬
‫"את איבדת אותו." "לא, את איבדת אותו."‬
‫האמת היא שאני "איבדתי" אותו באשפה,‬
‫כי דיסקו זאת מוזיקה מחורבנת.‬
‫נכון?‬
‫בכל מקרה, הריב ההוא היה באשמתי.‬
‫אבל הריב הזה, עכשיו,‬
‫הוא לא באשמתך.‬
‫את יודעת, נכון?‬
‫אני לא חושבת שזו אשמתי.‬ ‫-דווקא כן.‬
‫כלומר...‬
‫הן רבות עליי.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כן.‬
‫בגללי הן לא דיברו יותר משנה,‬
‫ובגללי הן רבות עכשיו.‬
‫זה לא קשור אלייך, מותק.‬
‫אני בטוחה שהיה קשה להיות הבת‬ ‫של אחת מ"בנות פיירפליי ליין".‬
‫זה תמיד קייט וטולי, לנצח.‬
‫החרא הזה מאפיל על הכול.‬
‫לא אכפת לי. אני אוהבת את דודה טולי.‬
‫אני יודעת, אבל זה עדיין‬ ‫לא משאיר הרבה מקום לכל השאר.‬
‫זו דינמיקה קלסית של תלות הדדית.‬
‫שלא לדבר בכלל על גבולות.‬
‫רגע, אי אפשר לדבר על זה,‬ ‫כי אין להן גבולות.‬
‫והריב שלהן על התאונה...‬
‫לא היה על התאונה.‬
‫אחרי 30 שנה של קשר אינטנסיבי מדי,‬ ‫הן היו צריכות...‬
‫הן היו צריכות להשתחרר. להתחיל מחדש.‬
‫אבל הן עדיין רבות.‬ ‫-יש משפט ששמעתי ב"אלכוהוליסטים אנונימיים".‬
‫אני חושבת שזה מהפסיכולוגיה היונגיאנית.‬ ‫"התנגדות פועלת נגדנו".‬
‫אני די בטוחה שקרל יונג היה אומר‬ ‫שהן לא הגיעו לשורש הבעיות שלהן.‬
‫אבל בכל מקרה...‬
‫זה לא קשור אלייך.‬
‫ואת גם צריכה לדעת ש...‬
‫העוגה הזאת מדהימה.‬
‫כמו אורגזמה משמיים.‬
‫זה היה מעולה!‬
‫אלוהים!‬
‫אני חושב שאיבדתי את ההכרה לרגע בסוף.‬
‫היי, אכפת לך שאיכנס למקלחת?‬ ‫-אלוהים.‬
‫אני חייב לחזור לתחנה.‬ ‫אמרתי שאני רק יוצא לרגע לקנות מסטיק.‬
‫שיט, אני נואפת. נאפתי עכשיו.‬
‫האמת, נדמה לי שמבחינה טכנית‬ ‫זה לא ניאוף אם את לא נשואה.‬
‫זה לא מצחיק, בסדר? אני אדם נורא.‬
‫את אדם נפלא. את האדם הכי טוב.‬
‫לא, אני מניאקית.‬
‫מה? היי, קייט. בחייך.‬
‫אל תגיד לי "בחייך". אני חולה ומשוגעת,‬ ‫ואני חייבת לרדת מרכבת ההרים הזאת.‬
‫אני מתחתנת עם תיאו, בסדר? סוף הסיפור.‬
‫זה היה נהדר. זו הייתה פרידה,‬ ‫ואתה צריך להמשיך הלאה, ג'וני.‬
‫אני חושב ששנינו יודעים שזה לא כזה פשוט.‬
‫וזה מסתבך עוד ועוד‬ ‫בכל פעם שאנחנו באותו החדר.‬
‫מספיק גרוע שאתה ואני‬ ‫כל הזמן פוגעים זה בזה,‬
‫אבל עכשיו אני עלולה לפגוע בתיאו.‬ ‫ובשביל מה?‬
‫לא אכפת לי שאתה אוהב אותי, ואני...‬
‫אוהבת אותך.‬
‫אין לנו עתיד יחד. בסדר?‬
‫זו הייתה טעות ענקית, מגוחכת, עצומה.‬
‫פאק.‬
‫פשוט תתקלח ולך.‬
‫הלו?‬
‫היי, אימא.‬
‫כן, הכול בסדר.‬
‫כן, אנחנו עומדים לבחור הזמנות לחתונה. כן.‬
‫כן, אני פשוט לא רוצה להזמין לחתונה שלי‬ ‫אנשים שמעולם לא פגשתי.‬
‫תראי אותה כשהכתבה תשודר הערב ב...‬
‫הם אמרו שייתנו לי הנחה, אז זה די מגניב.‬
‫למה זה מזל רע, אימא? זו שמלה ממש יפה.‬
‫- השתק קול -‬
‫קייט!‬
‫היי, מותק.‬
‫מותק?‬
‫...לציבור להישאר בבית,‬ ‫כי הסופה צפויה להחמיר.‬
‫זו טולי הארט בשידור חי מ-KPOC.‬
‫קייט? את בבית, מותק?‬
‫שלום.‬
‫אולי הבחורה המלוכלכת שלי תאהב הפתעה סקסית.‬
‫חזרת לעוד סיבוב, מולארקי...‬
‫תגידי לו שזה מגוחך.‬
‫התינוק לא "יגדל להיות בריטי".‬
‫אימא, אני אחזור אלייך.‬
‫אלוהים, מה קרה?‬
‫הוא החליק ונפל.‬
‫ושמעתי משהו מתפוצץ.‬
‫- קרח -‬
‫הוא יהיה בסדר?‬
‫הוא כנראה יאבד אשך, אבל הוא יהיה בסדר.‬
‫איך זה "בסדר"?‬
‫תיאו, אני כל כך מצטערת.‬ ‫יש משהו שאני יכולה לעשות?‬
‫כן, תחזירי לי את הטבעת של סבתא שלי.‬
‫כמובן.‬
‫אימא שלי רק העמידה פנים שהיא מחבבת אותך.‬
‫מה?‬
‫לך, בבקשה.‬
‫מולארקי...‬
‫אני לא מאמינה שחשבתי שאני אדם טוב.‬
‫זה נכון. את אדם מדהים.‬ ‫-די.‬
‫אני לא יכולה אפילו להסתכל עליך. פשוט לך.‬
‫אלוהים, קופ. מה הקטע?‬
‫בסדר. ו... אני בפנים.‬
‫מה?‬
‫סליחה, לא רציתי להיכנס מהדלת הקדמית.‬ ‫-מה אתה עושה פה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫פשוט נראה שאת צריכה לדבר.‬
‫אני לא רוצה לדבר.‬
‫ללכת?‬
‫אתה יכול...‬
‫לחבק אותי?‬
‫את רוצה שאני אחבק אותך?‬
‫כן, פשוט תשכב על המיטה ותחבק אותי.‬
‫כן, בטח. בטח, כן.‬
‫בסדר.‬
‫בואי...‬ ‫-כן.‬
‫ככה זה טוב?‬ ‫-כן, זה טוב.‬
‫יש לך...‬
‫זקפה?‬
‫מצטער. אני לא שולט בזה.‬
‫לא, זה בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫שיט, זאת אימא שלי.‬ ‫-שיט.‬
‫אתה חייב ללכת.‬
‫בסדר.‬
‫לא!‬
‫תיכנסי.‬
‫היי.‬ ‫-מה את עושה פה?‬
‫שום דבר, רק רציתי להיות איתך.‬
‫את לא כועסת עליי?‬ ‫-לא.‬
‫אבל צעקתי עלייך ואמרתי שאת מגעילה.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אבל אז דיברתי עם מר וייברלי,‬
‫והוא אמר שאת כועסת‬ ‫כי זה עוזר לך להרגיש בשליטה.‬
‫הוא אמר שאת צועקת‬
‫כדי שלא תצטרכי להתמודד‬ ‫עם הרגשות האמיתיים שלך:‬
‫חוסר אונים ועצב.‬
‫אלוהים, הקשר שלך איתו כזה קריפי.‬
‫את רוצה אבא או שאת רוצה סקס?‬
‫יודעת מה? בסדר, אני אלך.‬
‫יופי. לא אכפת לי.‬
‫בסדר, יופי. אחלה, ביי.‬
‫תיכנסי.‬
‫מה?‬
‫חשבתי שעזבת.‬ ‫-אין לך כזה מזל, מולארקי.‬
‫למה את עדיין כאן?‬
‫כי את צריכה אותי.‬
‫את גם צריכה להפסיק להיות כלבה.‬
‫את לא מבינה.‬
‫אף אחד לא יבין לעולם.‬
‫אני ממש כועסת עלייך. את יודעת את זה?‬
‫למה את כועסת עליי?‬
‫כי כשחלית, חזרתי.‬
‫בלי שאלות. שום דבר בעולם לא היה עוצר אותי.‬
‫הייתי מוכנה לשכוח מהכול‬
‫כי היית זקוקה לי,‬
‫וחשבתי שאוכל להתעלם‬ ‫מהרגשות שלי לגבי מה שעשית לי.‬
‫מה שעשיתי לך? את צוחקת עליי?‬
‫אני יודעת שטעיתי.‬
‫אני יודעת שסיכנתי את מארה,‬
‫וזו החרטה הכי גדולה בחיי.‬
‫אני לא יכולה לדמיין‬ ‫איך את וג'וני הרגשתם, ואני מצטערת.‬
‫לעולם לא אפסיק להצטער,‬
‫אבל אתם פשוט...‬
‫פשוט נטשתם אותי.‬
‫כולכם.‬
‫ג'וני, שון, מרג'י, באד.‬
‫כולכם זרקתם אותי כאילו אני חסרת חשיבות,‬
‫וחשבתי שאתם המשפחה שלי.‬
‫חשבתי שאני מולארקי של כבוד,‬ ‫אבל זה היה סתם בולשיט.‬
‫את לא מבינה.‬
‫אף אחד לא יבין לעולם.‬
‫היא מתה באשמתי.‬
‫קייט...‬ ‫-זו אשמתי.‬
‫הייתי אמורה להוציא את הזבל באותו לילה,‬
‫אבל קופ בא ועזבתי.‬
‫זו לא אשמתך.‬ ‫-כן, זו אשמתי.‬
‫אם רק הייתי נשארת כמו שהייתי אמורה...‬
‫אבל...‬
‫ועכשיו...‬
‫ועכשיו היא לא תלך לנשף‬
‫או לקולג'.‬
‫היא לעולם לא תתחתן‬
‫או תלד ילדים.‬
‫והכול באשמתי.‬
‫זה היה אמור לקרות לי, טולי.‬
‫זה היה אמור לקרות לי.‬
‫אילו ג'וני או שון עשו את מה שעשיתי,‬
‫לעולם לא היית מפנה להם עורף,‬
‫כי הם באמת המשפחה שלך.‬
‫ואני לא,‬
‫ומעולם לא הייתי.‬
‫והכול היה רק שקר.‬
‫ואני לא יודעת איך לסלוח לך על זה.‬
‫אני מצטערת שהפניתי לך עורף.‬
‫את המשפחה שלי.‬
‫אבל כששמעתי ששתיכן נסעתן לכאן יחד, פשוט...‬
‫הלוואי שהיית רואה שהשתניתי‬
‫מאז שעשיתי את התאונה ההיא.‬
‫אני יודעת שהשתנית, אבל גם אני השתניתי.‬
‫אבל אנחנו עדיין מתנהגות‬ ‫כאילו כלום לא השתנה.‬
‫את מתנהגת כאילו "בלי מסיבת כלולות"‬ ‫זה קוד ל"תארגני לי מסיבת כלולות דפוקה".‬
‫כן, את צודקת.‬
‫סליחה, הייתי צריכה להקשיב.‬
‫ואולי אני נהנית להזכיר לך שפישלת,‬ ‫ואני טובה ממך כי סלחתי לך.‬
‫אבל לא סלחת לי.‬ ‫-זה תהליך, בסדר?‬
‫טוב, את יכולה להזדרז קצת?‬ ‫-אני מנסה. אלוהים.‬
‫אני באמת מנסה.‬
‫את חושבת שנוכל להיות שוב‬ ‫"בנות פיירפליי ליין"?‬
‫מעולם לא הפסקנו, מטומטמת.‬
‫אם החרא הזה לא הפריד בינינו,‬ ‫שום דבר לא יפריד בינינו.‬
‫תודה שלא עזבת.‬
‫כמובן.‬
‫זו המשמעות של "בנות פיירפליי ליין לנצח".‬
‫קייט, אני בבית.‬
‫את לא תאמיני מה...‬
‫את בסדר?‬
‫תיאו איבד ביצה.‬
‫מה?‬ ‫-האירוסין מבוטלים.‬
‫אני אביא לנו יין.‬
‫ואז לקחו אותו מכאן,‬ ‫והוא עשה לי אצבע משולשת.‬
‫את צוחקת?‬
‫לא.‬ ‫-זה לא מצחיק.‬
‫הוא ביטל את האירוסין.‬
‫את יכולה להאשים אותו?‬
‫פשוט חשבתי שאם אתרכז‬ ‫בתכונות הטובות של תיאו,‬
‫אוכל להתעלם מהרגשות שלי לג'וני,‬
‫אבל ככל שהתרחקתי ממנו,‬ ‫כך הרגשות שלי הלכו והתחזקו.‬
‫באמת ניסית להרחיק אותו?‬ ‫-בכל הכוח, טול.‬
‫בטח. כן. כלומר, ככה אני מרחיקה ממני אנשים.‬
‫אני עושה איתם סקס.‬
‫אני באמת עושה את זה.‬
‫זה סיוט, בסדר? אני לא רוצה‬ ‫לאהוב את ג'וני. זה קשר בלי עתיד.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו זה נהרס לנצח.‬ ‫בגדנו. אנחנו אנשים איומים.‬
‫לא נכון. אתם פשוט מאוהבים.‬
‫אנחנו רוצים דברים שונים.‬ ‫אני רוצה חתונה וילדים, הוא לא.‬
‫אז גם אם אנחנו מאוהבים, זה חסר סיכוי.‬
‫מה רצית לספר לי כשנכנסת?‬ ‫-לא משהו חשוב. ראיתי את קלאוד היום.‬
‫ברצינות? איפה?‬ ‫-זה לא חשוב.‬
‫מה שחשוב זה שהחברה הכי טובה שלי עצובה,‬
‫והיא צריכה להתנחם בבצק ובגבינה.‬
‫אז למה הפיצה מתעכבת כל כך הרבה זמן?‬
‫אם היא לא תגיע בתוך שלוש דקות,‬ ‫נקבל אותה בחינם.‬
‫הלו?‬
‫זה ג'וני.‬ ‫-אני לא כאן.‬
‫היא לא כאן. אתה רוצה להשאיר הודעה?‬
‫בסדר.‬
‫הוא יודע שאני משקרת והוא רוצה לדבר.‬
‫תגידי לו שאין לי מה לומר.‬ ‫-אין לה מה לומר.‬
‫הוא אומר, "נמאס לי מהבולשיט הזה, מולארקי."‬
‫יופי. גם לי.‬
‫"די להעמיד פנים שלא נועדנו להיות יחד."‬ ‫-מאוחר מדי לזה.‬
‫"אי אפשר לבטל את מה שקרה לתיאו.‬ ‫זה נורא ולא הוגן.‬
‫"אבל גם הפרידה שלנו נוראית."‬
‫כשהרמתי את ההינומה היום,‬
‫לא הפסקתי לחשוב‬ ‫על כך שמישהו אחר יעשה את זה באמת,‬
‫שמישהו אחר יהיה בעלך ואבי ילדייך,‬
‫וזו תהיה החרטה הכי גדולה בחיי.‬
‫קייט, לעזאזל, תגידי משהו!‬
‫ג'וני? תקשיב, אני פשוט...‬
‫ג'וני? הלו?‬
‫מה הקטע? הוא פשוט ויתר. רואה למה התכוונתי?‬
‫הוא יוצא בהצהרות גדולות, ואז מנתק.‬ ‫"ביי, מולארקי."‬
‫טוב, לפחות הפיצה בחינם.‬
‫שיט. קייט!‬
‫היי, מולארקי.‬
‫איך...‬ ‫-התקשרתי מהטלפון הציבורי בחוץ.‬
‫אז מה את אומרת?‬
‫התינשאי לי?‬
‫כן.‬
‫כן!‬
‫תודה לאל. סוף סוף.‬
‫אלוהים. היא יפה כל כך.‬
‫אני מתה על זה!‬
‫- נתגעגע אלייך‬ ‫ליסה-קרן -‬
‫- לעולם לא נשכח אותך‬ ‫נוחי על משכבך בשלום, ליסה-קרן -‬
‫סליחה שצעקתי, מתוקה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫סליחה שנסעתי עם דודה טולי.‬ ‫-לא. לא עשית שום דבר רע. זה בסדר.‬
‫שכחתי כמה היא הייתה יפה.‬
‫דני.‬
‫הנה את. איך הייתה מסיבת הכלולות?‬
‫נוראית.‬
‫ויפהפייה.‬
‫אסון יפהפה.‬
‫מה קורה?‬
‫אני רוצה לשאול אותך משהו,‬
‫וזה...‬
‫זה קצת מוזר.‬
‫יש לנו היסטוריה משותפת...‬
‫אבל את חשובה לי מאוד,‬
‫ו...‬
‫את חלק ענק מהחיים שלי.‬
‫מה אתה מנסה להגיד, דני?‬
‫טלולה רוז...‬
‫האם תהיי השושבינה שלי?‬
‫אלוהים, דני. הבהלת אותי.‬ ‫-מה? אני מצטער.‬
‫מה חשבת שאגיד?‬
‫אין לי מושג, אבל כן.‬
‫כן?‬ ‫-ברור שאהיה השושבינה שלך.‬
‫תודה רבה!‬
‫שלום, ארוסתי.‬
‫חשבתי על זה, ואני לא רוצה‬ ‫שאיזה שופט שאנחנו בקושי מכירים יחתן אותנו.‬
‫אני רוצה מישהו שמכיר אותנו,‬ ‫שמכיר את ההיסטוריה שלנו,‬
‫שאוהב אותנו ושאנחנו אוהבים אותו, אתה יודע?‬
‫כן, אני מסכים.‬
‫היא הבחירה המתבקשת.‬
‫באמת? אתה לא חושב‬ ‫שהיא תגנוב את כל הפוקוס בחתונה שלנו?‬
‫ברור שכן.‬
‫אבל היא גם תוודא שאנחנו נהיה במרכז.‬
‫ואף אחד לא מכיר אותנו‬ ‫ואוהב אותנו יותר ממנה.‬
‫לטוב ולרע.‬
‫בסדר, אבל תתקשרי לספר לה אחר כך?‬
‫בואי נתקלח.‬
‫אני כבר באה.‬ ‫-חסר לך שלא.‬
‫הלו?‬
‫אני כבר באה.‬
‫קייט, זו ד"ר אקרמן. סליחה על השעה המאוחרת.‬
‫אין בעיה.‬
‫הגב שלי במצב טוב בהרבה.‬ ‫עשיתי את המתיחות שהצעת,‬
‫ואני מצטערת שהתקשרתי‬ ‫והטרדתי אותך בקשר לזה.‬
‫לא, טוב שעשית את זה.‬
‫קייט, אני מודאגת‬ ‫ממה שאני רואה בצילומי הרנטגן שלך.‬
‫אני רוצה שתבואי לסריקת סי-טי בהקדם האפשרי.‬