Snart är det dags. Hur känns det?
Det skulle kännas bättre om bruden kom.
- Det ska börja när som helst. - Ja.
- Hej. Kul att se dig. Tack. - Hur är det?
Hej.
Kom in.
Är det inte jag som ska vara sen?
Jag är klar. Jag fixar bara lite med håret.
Okej.
Kan du hjälpa mig med slöjan?
Okej.
Du är så vacker.
Jag är jättenervös.
Det kommer att gå fint.
Jag är så stolt över dig.
TIO ÅR TIDIGARE
Jag har en plan för din möhippa.
Tull, nej.
Bara två ord.
Manliga strippor. Penissugrör.
- Nej. - Sexleksakspresenter. Vegas.
- Jag är på. När åker vi? - Inga killar på möhippan.
Jag har redan sagt att jag inte vill ha en möhippa eller nåt annat dumt.
Det räcker med bröllopet.
Men jag är hederstärna och hon ska planera saker.
Va? Vad är det för min?
Marah ska vara min hederstärna.
- Jaha. - Jag hade tänkt säga det.
Det är rimligt.
Du vet, hon är min dotter och...
Du behöver inte förklara. Jag fattar. Jag är bara brudtärna.
Får jag inte vara brudtärna?
Självklart - om jag hade haft tärnor. Men Johnny har bara en best man.
Ja, det blir osymmetriskt.
Jag får inte vara med för att han inte har några vänner?
Jag har vänner!
Du har Mutt. Mutt är din best man. Ni umgås inte ens.
Vi umgicks häromkvällen.
På Carols avtackningsfest - för flera veckor sen.
Vi ska äta lunch nästa vecka. Om vi är lediga. Vi får se.
Okej. Det är ju precis som jag och Kate. Samma sak.
"Samma..."
Tull, du är en superviktig del av bröllopet.
Du är den viktigaste gästen som inte är med i vigseln.
Ja. Jätteviktig.
Ja, numera kommer du att vara känd som den officiella hedersgästen.
- Va? - Det där är dumt. Det finns inte ens.
Vi skriver in det i programmet.
- Jaså? - Jaså?
Ja.
Så, vad är hedersgästens officiella uppgifter?
Herre...
Så många skituppgifter.
Varför måste vi räkna sugrören? Det är bara jobbigt.
Vill du höra nåt hemligt?
Jag hittar bara på nåt.
Va?
Sextio, åttiotvå, fyrtiosju. Chefen kollar aldrig.
Lisa-Karen, vem visste att du var så laglös?
Jag har många lager.
Kommer du på fredag? Mamma ser fram emot det.
- Ja, nästa fredag. - Ja, fredagen som kommer.
- Nej. Fredagen efter det. - Okej. Då är jag med.
- Jag längtar. Vi ska ha så kul. - Jag också.
Nej!
Jag måste kolla till pissoaren. Kate, din kund.
Hejsan, herrn.
Vad vill du ha?
Jag tror att jag är sugen på nåt sött.
Och farligt.
Det finns en milkshake som har stått framme sen lunch.
Den är nog både och.
Jag menade dig.
Jag vill ta med dig till ett coolt ställe. Avskilt.
Gärna, men jag är nog inte klar förrän om en timme.
Jag ska rengöra flottfiltret och ta ut soporna.
Trist.
- Kate, kan du hjälpa mig med en sak? - Ja.
Gå nu. Annars får du sparken.
- Vi måste ju stänga. - Jag kan göra det själv.
Du hatar att rengöra filtret.
Du kan göra det nästa gång. Och gången efter det.
På riktigt?
Ja, men du måste berätta om allt - så att jag kan leva genom dig.
Kör till.
På fredag efter skolan?
Ja, nästa fredag.
Ja, och på fredag, om du vill.
Kör till igen.
Gå och ha kul nu.
Jag visste inte att Hångelstället fanns på riktigt.
- Det är en ära att få visa dig. - Heter det verkligen Hångelstället?
Nej, det heter Evergreen Lookout.
Det finns inget att se när det är mörkt.
Du är bra på det här.
Du är en bra lärare.
Jag har varit kär i dig sen nian.
Seriöst?
Ja. Det har jag.
Men du är Coop...
- Jag är... - Den hetaste tjejen i skolan.
Herregud.
Kom hit, fegis. Jag skyddar dig. Oroa dig inte.
Så, Theo, vad tycker du om tonfiskgratängen?
Det är en amerikansk klassiker.
Jag måste säga att det är ett kulinariskt mästerverk.
- Eller hur? - Ja.
Hemligheten är den krispiga toppingen.
Är det galet att jag vill servera det här på vårt bröllop?
Vet du att vi gör ett inslag om brudmode? Inspirerat av mig.
- Jaså? - Jag är väldigt trendig.
Jag har alltid sett dig som mer tidlöst elegant.
Är du okej?
Självklart.
Jag är nog lite stressad av jobbet och bröllopsplaneringen,
bröllopsplaneringen på jobbet,
att välja ut inbjudningar och titta på klänningar.
Det är förvånansvärt svårt att hitta en rödhårig brudgum till tårtan.
Jag tror bara att jag...
Det är lite överväldigande.
Det måste inte vara en rödhårig brudgum på tårtan.
- Jo. Det måste vara perfekt. - Nej. Det behöver det inte. Glöm det.
Det är meningen att det ska vara glädjefyllt.
Det här är tiden innan allt det svåra i livet börjar.
- Ja. - När vi bygger vår grund.
Det är det enda jag vill göra. Jag vill bygga en stark grund med dig.
Det gör vi.
Så stressa inte så mycket, okej?
Men gå till jobbet imorgon.
Titta på brudklänningarna, och inte vet jag - välj en, kanske?
För du har ont om tid, min kära.
Perfekt, underbart. Du är klar. Skicka in nästa modell.
- Hur är det med min modellfixare? - Allt går bra, mr Ryan.
Mr Ryan? Är min pappa här?
Det är viktigt med gränser.
Jag är snart gift. Vi måste vara professionella.
Bort med ljusen, tack.
Ja, självklart. Förlåt. Jag förstår och jag håller med.
Toppen.
Kate, vi har ett problem. En av modellerna fick fågelskit på sig.
- Hon har ögoninflammation. - Seriöst?
Vi får väl visa upp fyra klänningar istället för fem.
Nej! Vi har snackat om de fem bästa klänningarna i veckor -
vi kan inte bara visa fyra.
Carol kan göra det - som "Carol testar".
Jag frågade. Hon sa: "Jag har gift mig tre gånger.
Jag tar bara på mig en brudklänning om David Hasselhoff ringer."
Vem kan vi ta istället?
Åh nej. Nej. Nej.
Okej, dags för de sista lookerna.
Mularkey?
En av modellerna fick tydligen ögoninflammation, så... Ja.
Jag ser dum ut, va? Jag känner mig...
Nej. Du ser
perfekt ut.
För inslaget.
Jag ser knappt nånting.
Låt mig...
Låt mig bara...
Om du inte redan har en brudklänning
kan säkert kanalen ge dig rabatt på den här.
Jag såg prislappen. Det behöver bli en ganska rejäl rabatt.
Theo är väl rik?
Jag menar... Ja, hans familj är det,
men det är inte därför jag gifter mig med honom.
Nej, det skulle jag aldrig tro.
Jag menade bara att du förtjänar en bra klänning.
Och ett bra liv.
Tack.
Kate!
- Ja? - Det är din tur.
Toppen.
VAD SOM ÄN HÄNDER
Överraskning!
Va?
- Lunchen, då? - Jag var ju tvungen att få hit dig.
Det finns gott om mat.
Välkommen till din möhippa.
Slappna av och ha kul. Alla är här för att fira dig.
Och jag lovar - det finns inga penissugrör.
Jag hoppas att du gillar det.
Självklart. Tack, raring.
Tack, allihop. Tack så mycket för att ni kom. Wow.
Vad är bästa vänner till för? Ha lite kul, du förtjänar det.
Visst är det en underbar överraskning?
Är det inte dekadent? Tully lät flyga in allt från New York.
Smaka en sån här.
Jag är så glad att vi får en chans att fira.
Vi kommer att fira på bröllopet också.
Inte bara ert äktenskap - dig.
Jag är så lättad att du mår bra
och att vi kan lägga det här med cancern bakom oss.
Tully har planerat det här i veckor.
Hon har saknat dig så mycket. Jag är så glad att ni är vänner igen.
Nu skulle jag vilja att ni gjorde mig sällskap i vardagsrummet
där en liten nostalgitripp väntar.
Mamma, du var så töntig.
Jösses. Ja, det var jag.
Du ska veta att din töntiga mor dejtade en HPC.
Vad betyder det?
Höjdaren på campus.
Han hette Coop och vi dejtade inte direkt.
Det stämmer. De hånglade bara.
- Blä. - Schyst.
Vad är det för hår?
Det där är Dorothy Hamill-frisyren. Väldigt klädsamt.
Vem är den andra tjejen?
Linda-Karen?
Det var Lisa-Karen.
Hon ser ännu töntigare ut.
Jag minns henne.
Dog inte hon på nåt galet sätt?
Dog hon?
Nån är på gott humör.
Vem anade att oväder var så romantiskt?
Vad missade jag?
Känner du till Hångelstället? Det heter Evergreen Lookout,
men för mig kommer det alltid att vara stället där jag gick hela vägen.
Hela vägen!
Ja! Men du måste vara tyst.
- Jag berättar på jobbet. - Kom igen.
Jag tar bilen till jobbet.
Det blir inget jobb idag.
De har stängt.
Har hälsovårdsmyndigheten stängt ner oss?
- Det finns kackerlackor. - Nej. Det inträffade en olycka igår.
En tjej träffades av blixten. Hon är död.
Det där går inte ihop. Jag jobbade där igår och jag mår bra.
Det där var ett bluffsamtal.
- Ja, det där är inte roligt. - Nej, det där var Mike. Ägaren.
Han sa att Lisa-Karen blev träffad av blixten
när hon gick ut med soporna och hon dog ögonblickligen.
Det där... Jag kan inte tro det, för jag såg henne precis.
Och Kate jobbade där igår, så hon kan inte vara...
I morse var jag så kissnödig, så jag gick ut i trädgården
för jag gillar att ge näring åt plantorna... När jag kissade
dök det upp en fjäril som svävade framför mitt ansikte.
Jag förstod att den försökte säga nåt, men jag visste inte vad.
Men nu vet jag.
Jag skulle berätta att hon mår bra.
Det där går inte ihop. Varför skulle en fjäril välja ut dig?
Mike valde mig.
Nej, du råkade bara svara.
Precis som jag råkade vara ute och kissa när fjärilen kom.
Tjejer,
hon har det bra nu. Hon är en fri fågel.
Jag måste byta om. Jag har en uppsats som ska in på måndag.
Jag har inte ens börjat. Dessutom har vi repetition idag.
Kate, är du okej?
Jag mår bra.
INBJUDAN TILL THEODORE WOODCOCK OCH KATHLEEN MULARKEYS BRÖLLOP
- Hej. - Hej.
Vad gör du här?
Jag...
Jag vet inte.
Jag körde bara runt och hamnade här.
Varför då?
Jag vet inte. Jag vet faktiskt inte.
Jag antar att det är för att jag fortfarande älskar dig.
Du älskar mig fortfarande?
Vet du vad?
Jag bryr mig inte. Du är en sån skitstövel.
Du kan inte bara komma hit och säga att du älskar mig.
Jag ska gifta mig. Jag har inbjudningskort, en önskelista
och en jävla lokal.
Ja. Du har rätt. Jag är ledsen.
Theo är en bra man och han vill bli min make.
Du och jag gjorde slut för att du inte ville det.
Så du kan inte bara komma hem till mig
och säga att du älskar mig och tro att jag ska kasta mig i din famn.
Det är tråkigt att du är ensam och ledsen, men det blev så här på grund av dig.
Det är för sent, för helvete. Jag är med Theo.
Och jag är lycklig nu. Jag är så jävla lycklig!
Okej! Jag fattar! Jag är glad för din skull!
Bra!
Det här är Tully Hart med en väderuppdatering.
Kraftiga vindar och regn väntas fortsätta i Seattle-området idag.
Tulls, det har hänt en grej.
Det är ett regnoväder. Sånt händer hela tiden.
- Varför är alla så dramatiska? - Det är en dam i lobbyn.
Hon är rätt galen. Hon vill prata med dig.
- Varför skulle jag vilja det? - Hon säger att hon är din mor.
Jag vet att du sa att hon är död, men hon insisterande.
- Jag kan ringa polisen. - Nej.
Det är lugnt. Jag löser det.
- Herregud. Vad gör du här? - Säger du att jag är död?
Jag har inte sett dig på evigheter. Jag antog väl det.
Jag behöver hjälp. Det här är viktigt.
- Lugna dig. Vad är det som pågår? - Okej.
Jag var nere på Spring Street Diner,
och de där jävla fascisterna vägrade att betjäna mig.
Okej.
Är det möjligt att de inte betjänade dig för att du både är påtänd
och inte har skor?
Mina medborgerliga rättigheter trampas ner av den jävla yuppieagendan,
och du tänker på skor?
Okej. Snälla, lugna ner dig.
Jag sa vem du var. Jag sa att du skulle gå ut på nyheterna
och berätta för hela jävla världen vad de gör!
Eller så kan jag beställa lite mat åt dig och du kan nyktra till.
Menar du allvar?
Ja, du behöver äta.
Fan ta dig.
Du är helt jävla värdelös! Värdelös!
Fan ta dig.
Är du okej?
Ja.
Hon är en källa, eller jag trodde att hon var det.
Hon är visst en jävla knarkare.
Hon har nån galen episod där hon tror att hon är min mor. Bisarrt.
Jävlar. Jobbigt.
Kom här.
- Jag sa att hon... - Jag vet.
Ni är bara ett gäng marionettdockor!
Ha så kul med er dockteater, era jävla får!
Era jävla får.
Det här med vit klänning är bara patriarkatet som utövar sin dominans,
men jag ser jäkligt bra ut.
Jag borde ha kläder gjorda av toapapper oftare.
Jag vet inte. Den kan nog behöva sys in lite.
Det är exakt vad patriarkatet skulle säga, Tallulah.
Mammas present är i bilen. Var är nycklarna?
- De är i handväskan i köket. - Grymt.
Jag gillar det.
- Åkte du och Marah hit ihop? - Ja.
Hon behövde skjuts. Skaffa en bil åt henne.
Jag önskar att du hade frågat mig innan du gjorde det.
- Det hade förstört överraskningen. - Jag ville inte ha en överraskning.
Helt otroligt.
Tror du verkligen att jag skulle utsätta henne för fara igen?
- Du kan inte klandra mig för det. - Det kan jag.
Det är mitt på dagen. Jag skjutsade henne till din möhippa.
Jag ville inte ha nån jävla möhippa! Du lyssnade inte, det gör du aldrig.
Du gör vad fan du vill.
Ursäkta att jag blir orolig när du sätter dig bakom ratten
efter att ha kört rattfull med min dotter i bilen.
Jag är ledsen.
Jag tar de där. Det är lugnt.
- Tack. - Hon behöver bara en minut.
Hon fick ett år. Det räckte inte.
- Hon är lite upprörd. - Jag vet inte vad jag tänkte.
Hon behöver mig inte nu när cancern är borta.
Hon var bara rädd förut.
Va? Tully, nej.
Hon övergav mig. Jag kom tillbaka trots det och nu beter hon sig så här!
Visst, men då drar jag. Hon har ändå inte förlåtit mig.
Har du förlåtit henne?
Det är svårt att släppa taget.
Det var därför jag inte ställde in idag.
Vi kan behöva samlas och prata om det som hände
och försöka förstå den här ofattbara tragedin.
Om man vill säga nåt uppmuntrar jag det,
eller så kan man bara sitta med sina tankar och minnen av Lisa-Karen.
Det finns inget sätt som är rätt.
- Jag vet att vi fortfarande är i chock. - Nog var det en chock.
Ja.
Jag har inte kunnat sluta gråta sen jag fick höra om det.
Lisa-Karen var en väldigt speciell person.
Sättet hon visade bildbanden på,
och hur hon körde runt med AV-vagnen i korridoren...
Vi jobbade ihop på naturkunskapen förra året.
Vi gjorde en vulkan.
Jag tyckte att vi verkligen fann varandra där vid vulkanen.
Vi gjorde den tillsammans.
Och hon var liksom den bästa vulkanpartnern nånsin.
Jag trodde aldrig att hon skulle dö så där.
En gång i fyran hade jag glömt min lunch,
då gav hon mig halva sin smörgås. Det var tonfisk - min favorit.
Det var schyst av henne. Det betydde mycket för mig.
"Jag ser ditt röda hår överallt..."
Det är därför jag tänker anordna en minnesstund
för hela skolan,
och jag ska sjunga "Imagine"
för att hedra henne och hur speciell hon var.
Jag kan spela piano.
Herregud, ni är så jävla falska. Ingen av er var snälla mot henne.
Ni vill bara ha en minnesstund så att ni kan visa upp er och sjunga,
men hon hatade den låten.
Och ni hatade henne.
Ni kallade henne Raggedy Ann...
...och fräkniga tönten.
Och djävulens könshår?
- Kom igen. - Nej!
Varenda en av er behandlade henne som skit!
Nu vill ni använda hennes död för att känna er djupa och viktiga.
Men ni är bara ett gäng jävla posörer!
Och vet du vad?
Hon gav dig aldrig en tonfiskmacka. Hon var allergisk.
Det kanske var därför hon gav mig mackan.
Jag hatar dem så jävla mycket.
- Lugna dig. - Nej.
Jag var den enda som var vän med henne.
De hatade henne när hon levde. Nu vill de bara låtsas att de är ledsna.
Det är så äckligt.
Kan du hålla tyst i en halv sekund?
- De låtsas inte. - Herregud.
Nej, lyssna!
Jag var inte vän med henne - jag är ändå ledsen.
Jag slår vad om att de också är det, för vi går i high school.
Man ska inte dö i high school.
Och det är tufft,
och läskigt och sorgligt.
Jag tror inte att de låtsas.
Vet du vad? Det förvånar mig inte alls, för du var också en bitch mot henne.
Kan du hjälpa mig?
Festen är slut.
Nej, festen är inte slut förrän vi äter tårta.
De där två kan verkligen bråka.
Du skulle ha sett dem som barn. Herregud, skrikandet och dramat.
En gång bråkade de om en Bee Gees-skiva.
De lät som de där fåglarna. Du vet, de där som låter så gällt.
"Du tappade bort den." "Nej, det var du som tappade bort den."
I själva verket var det jag som hade slängt den i soporna
för att disco suger som fan. Har jag rätt?
Det där var mitt fel,
men det här är inte ditt fel.
Det vet du väl?
- Jag tror inte att det är mitt fel. - Jo.
Jag menar...
De bråkar om mig.
- Nej. - Jo, det gör de.
Jag är anledningen till att de inte pratade på ett år.
Det handlar inte om dig.
Det är tufft att växa upp som dotter till en Firefly Lane-tjej.
Det var alltid Kate och Tully för evigt.
Den där kan överskugga det mesta.
- Jag har inget emot det. - Jag vet.
Men det får ändå oss andra att känna oss obetydliga.
De där två... Det är en klassisk medberoendedynamik.
För att inte tala om gränser... Vänta, det går inte - för de har inga.
Och det där bråket, om olyckan...
Det handlade inte om olyckan.
Efter 30 år av för mycket intensitet behövde de bara...
De behövde slå sig fria. Återställas.
- Men de bråkar fortfarande. - Jag fick höra ett talesätt i AA.
Jag tror att det är jungiansk psykologi. ”Det du motstår kvarstår.”
Gamle Carl Jung skulle nog säga
att de där två inte har hittat roten till problemet.
Men hur som helst...
Det handlar inte om dig.
Dessutom bör du veta...
...att den här tårtan är otrolig. Det är som en orgasm från himlen.
Det där var enastående!
Herregud!
Jag svimmade nog av på slutet.
- Är det okej om jag hoppar in i duschen? - Herregud.
Jag måste tillbaka.
Jag sa att jag skulle ut och köpa tuggummi.
Jag är en äktenskapsbryterska. Jag har begått äktenskapsbrott.
Tja, man måste nog vara gift för att det ska ses som äktenskapsbrott.
Det är inte roligt! Jag är en hemsk människa.
Du är en underbar människa. Du är den bästa människan.
Nej, jag är ett svin.
Va? Kate. Lägg av.
Du kan lägga av. Jag är sjuk och galen. Jag måste av den här bergochdalbanan.
Jag ska gifta mig med Theo. Punkt slut.
Det här var toppen. Det var ett avsked. Gå vidare.
Jag tror att vi båda vet att det inte är så enkelt.
Det blir mer komplicerat varje gång vi är i samma rum.
Det är illa nog att vi sårar varandra hela tiden.
Men sen riskerar jag att såra Theo. För vad?
Jag struntar i att du älskar mig och att jag
älskar dig.
Vi har ingen framtid ihop. Okej?
Det var ett stort, löjligt, kolossalt misstag.
Helvete.
Duscha bara och gå.
Hallå.
Hej, mamma.
Ja, allt är bra.
Ja, vi håller på och väljer ut inbjudningskort. Ja.
Jag känner bara inte för att bjuda in folk som jag aldrig har träffat.
Du kan kolla på det ikväll...
De sa att de kunde ge mig rabatt, så det var schyst.
Varför skulle det vara otur? Klänningen är fin.
Kate!
Hej, älskling.
Älskling?
...uppmanar alla att hålla sig inomhus då stormen väntas tillta.
Det här var Tully Hart som rapporterar live för KPOC.
Kate, är du hemma?
Nämen.
Min snuskiga tjej kanske vill ha en sexig överraskning.
Vill du ha en omgång till, Mul...
Säg att det är löjligt. Man kan inte uppfostra ett barn brittiskt.
Jag ringer upp dig.
Herregud, vad hände?
Han halkade och föll.
Nåt gick sönder.
IS
Klarar han sig?
Han förlorar nog en testikel, men han repar sig.
Hur är det "att repa sig"?
Theo, jag är så ledsen. Finns det nåt jag kan göra?
Ja, ge tillbaka min mormors ring.
Åh. Självklart.
Min mamma låtsades bara tycka om dig.
Va?
Var snäll och gå.
Mularkey...
Hur kunde jag tro att jag var en bra människa?
Det är du.
- Du är en fantastisk människa. - Sluta.
Jag kan inte ens se på dig. Gå bara.
Jösses, Coop. Vad fan?
Okej. Och vi är inne.
Va?
- Jag ville inte använda ytterdörren. - Vad gör du här?
Jag vet inte. Det verkade som att du behövde prata.
Jag vill inte prata.
Ska jag gå?
Kan du bara
hålla om mig?
Vill du att jag håller om dig?
Ja, bara ligg på sängen och håll om mig.
Ja, visst.
Okej.
- Vi kan... - Ja...
- Är det här bra? - Ja, det är bra.
Har du stånd?
Förlåt. Jag kan inte hjälpa det.
- Nej, det är lugnt. - Okej.
- Fan, det är min mamma. - Fan.
Du måste gå.
Okej.
Aj! Nej!
Kom in.
- Hej. - Vad gör du här?
Inget, jag ville bara hänga.
- Är du inte arg på mig? - Nej.
- Jag kallade dig för bitch. - Jag vet.
Sen pratade jag med mr Waverly.
Han sa att du var arg för då kände du att du hade kontroll.
Han sa att du skrek så att du inte skulle behöva konfrontera dina känslor.
Du känner hjälplöshet och sorg.
Det ni har är så sjukt. Vill du ha honom som pappa
eller ligga med honom?
Vet du vad? Jag drar.
- Bra. Jag bryr mig inte. - Okej, bra. Hej då.
Kom in.
Vad?
- Jag trodde att du gick. - Sån tur har du inte.
Varför är du kvar?
Jag är här för att du behöver mig. Du måste sluta vara en sån bitch.
Du fattar inte.
Ingen kommer att fatta.
Jag är jävligt arg på dig. Vet du det?
Varför skulle du vara arg på mig?
För att när du blev sjuk kom jag tillbaka. Inga frågor. Inget skulle hålla mig borta.
Jag var villig att lägga allt åt sidan -
för du behövde mig.
Jag trodde att jag kunde ignorera det du hade gjort mot mig.
- Vad jag gjorde mot dig? Skämtar du? - Jag vet att jag gjorde fel.
Jag vet att jag utsatte Marah för fara. Det är det jag ångrar allra mest i livet.
Jag kan inte föreställa mig hur det måste ha känts för dig och Johnny,
och jag är ledsen.
Jag kommer aldrig sluta att vara ledsen, men ni bara övergav mig.
Allihop. Johnny, Sean, Margie, Mutt.
Det var som om jag inte betydde nånting. Jag trodde att ni var min familj.
Jag trodde att jag var en heders-Mularkey, men det var bara skitsnack.
Du fattar inte.
Ingen kommer att fatta.
Det är mitt fel att hon är död.
- Kate... - Det är mitt fel.
Jag skulle ha tagit ut soporna den kvällen.
Sen kom Coop, och jag gick.
- Det gör det inte till ditt fel. - Jo, det är det.
Om jag hade stannat som jag skulle, men...
Och nu...
Nu kommer hon aldrig att gå på balen.
Eller college.
Hon får aldrig gifta sig.
Eller skaffa barn.
Allt är mitt fel.
Det borde ha varit jag.
Om Johnny eller Sean hade gjort det,
hade du aldrig stängt ute dem.
För de är din riktiga familj.
Jag är inte det.
Det har jag aldrig varit.
Allt var bara en lögn.
Jag vet inte hur jag ska förlåta dig.
Förlåt att jag stängde ute dig.
Du är min familj,
men när jag hörde att ni två hade åkt hit ihop...
Jag önskar att du kunde se att jag inte är samma person som förr,
då olyckan inträffade.
Jag vet det, men det är inte jag heller.
Men vi beter oss som om allt är likadant.
När jag säger att jag inte vill ha en möhippa tror du att jag vill ha en.
Ja, du har rätt.
Förlåt, jag borde ha lyssnat.
Jag kanske ser ner på dig för att du ställde till det
och det var storsint av mig att förlåta dig.
- Men det har du inte. - Det är en process, okej?
- Kan du snabba på den lite? - Jag försöker. Herregud.
Jag försöker verkligen.
Tror du att vi kan bli Firefly Lane-tjejer igen?
Det är vi fortfarande, dumhuvud.
Om den där skiten inte kunde splittra oss tror jag inte att nåt kan det.
Tack för att du inte gick.
Självklart.
Vad tror du att "Firefly Lane-tjejerna för evigt" betyder?
Kate, jag är hemma.
Du anar inte vad som...
Är du okej?
Theo blev av med en testikel.
- Va? - Förlovningen är bruten.
Jag hämtar vinet.
Sen rullade de iväg honom och han gav mig fingret.
Skrattar du?
Det är inte roligt. Han bröt vår förlovning.
Kan du klandra killen?
Jag tänkte väl att om jag fokuserade på hur bra Theo var
så kunde jag ignorera Johnny.
Men ju mer jag tryckte undan det, desto starkare blev det.
- Hur mycket ansträngde du dig egentligen? - Så mycket jag kunde.
Visst. Det är så jag stöter bort folk - genom att ha sex med dem.
Det gör jag faktiskt.
Det här är en mardröm. Jag vill inte älska Johnny.
- Är du säker på det? - Ja.
Allt är förstört. Vi var otrogna. Vi är hemska.
Nej, det är ni inte. Ni är bara kära.
Vi vill olika saker. Jag vill gifta mig och ha barn.
Så oavsett om vi är kära är det ute med oss.
Vad ville du berätta när du kom in?
Jag träffade Cloud idag.
- Seriöst? Var då? - Det spelar ingen roll.
Det som spelar roll är att min vän är nere och hon behöver nåt ostigt och degigt.
Så var är den där pizzan nånstans?
Kommer den inte inom tre minuter är den gratis.
Hallå.
- Det är Johnny. - Jag är inte här.
Hon är inte här. Ska jag hälsa nåt?
Okej. Han vet att jag ljuger och han vill prata.
- Säg att jag inte har nåt att säga. - Hon har inget att säga.
Han säger: "Jag har fått nog av ditt skitsnack."
Bra. Jag också.
- Vi får sluta låtsas att vi inte hör ihop. - Det är lite sent nu.
Vi kan inte ändra på det som hände. Det var hemskt och fel.
Men att vara isär är också fel.
När jag lyfte upp slöjan idag
kunde jag bara tänka på att nån skulle få göra det på riktigt,
att nån annan snubbe skulle få bli din man och mannen till dina barn.
Och det där skulle vara mitt livs misstag.
Kate, för fan, säg nåt!
Johnny. Hör på, jag bara...
Johnny? Hallå?
Vad fan? Han bara ger upp. Han snackar en massa - sen lägger han på.
"Hej då, Mularkey."
Pizzan är åtminstone gratis.
Fan. Kate!
Hej, Mularkey.
- Hur kunde du... - Jag var i telefonkiosken här ute.
Vad säger du?
Vill du gifta dig med mig?
Ja.
Ja!
Tack och lov. Äntligen.
Herregud. Den är så vacker.
Jag älskar det!
DU ÄR SAKNAD
MÅ HON ALDRIG GLÖMMAS VILA I FRID, LISA-KAREN
- Jag är så ledsen att jag skrek. - Det är lugnt.
- Förlåt att jag åkte med moster Tully. - Nej. Du gjorde inget fel. Det är lugnt.
Jag hade glömt hur söt hon var.
Danny.
Där är du ju. Hur var möhippan?
Katastrofal och vacker.
En vacker katastrof.
Vad är det?
Jag vill fråga dig en sak,
och det är... lite konstigt.
Vi har ett förflutet, du och jag...
Men du är så viktig för mig
och
du är en stor del av mitt liv.
Vad försöker du säga?
Tallulah Rose...
Vill du vara min bröllopsmarskalk på bröllopet?
Herregud, Danny.
Du skrämde mig.
Förlåt. Vad trodde du att jag skulle säga?
Jag har ingen aning, men ja.
- Ja? - Jag vill vara din bröllopsmarskalk.
Tack så mycket!
Hej, fästmön.
Jag har tänkt. Jag vill inte bli vigd av nån domare som vi inte känner.
Det borde vara nån som känner oss. Nån som känner till vårt förflutna.
Nån som älskar oss, och vi älskar dem.
Du vet?
Jag håller med.
Hon är den enda rätta.
Jaså? Du tror inte att hon kommer att få allt att handla om henne?
Självklart.
Men det kommer att handla om oss också.
Det finns ingen som känner oss bättre eller bryr sig mer om oss.
På gott och ont.
Kan du ringa och berätta det senare? Nu tar vi en dusch.
- Jag kommer strax. - Bäst för dig.
Hallå.
Jag kommer.
Kate. Det här är dr Ackerman.
- Ursäkta att jag ringer så sent. - Det gör inget.
Ryggen är bättre.
Jag gjorde de där stretchövningarna. Förlåt att jag var jobbig med det där.
Det var tur att du gjorde det.
Kate, det jag ser på röntgenbilderna oroar mig.
Jag vill att du kommer in på en PET-undersökning.
Undertexter: Pauline Mengel