VAD SOM ÄN HÄNDER
"Vad ser jag?
En flaska sluten i min älsklings hand?
Jag ser att gift hans unga liv har slutat.
Dricka allt och icke lämna en enda vänlig droppe kvar åt mig!"
Låt mig kyssa dina läppar.
Törhända häftar något gift vid dem, som med sin balsam kan mig döden giva."
- Din mun är varm." - ...är varm.
"Ha välkommen, du dolk! Se här..."
Aj.
Jäklar. Förlåt.
"Se här din skida.
Rosta där
och låt mig dö."
Wow. Jättebra genrep, allihop.
- Hon tappade dolken. - Du missade varenda replik.
Inget av det där spelar nån roll. En föreställning blir aldrig perfekt.
Men om ni blir förvirrade eller uppgivna, kom ihåg - föreställningen fortsätter.
Okej. Gå hem med er. Sov lite.
Tully.
Du föregick med gott exempel. Det där var strålande.
- Coop, vad bra det var. - Jag vet inte.
Ett tag trodde jag nästan att du var kär i Tully.
Då är jag en bra skådis. Kom här.
- Jag tänkte på dig hela tiden. - Gjorde du?
Ja, du är min Julia.
Och du är min Romeo.
Bra, för...
Jag vill prata med dig om en sak.
Jag vet inte om du vill gå på balen, men jag...
Där är ni ju.
Kliar det i era armhålor också?
Ja, jag måste få av mig den här.
Coop skulle precis bjuda mig på balen.
- På riktigt? - Ja, äntligen händer det.
Du kanske kan gå med en av hans kompisar!
Jag tänker inte gå. Det är en dum, påtvingad ritual.
Kom igen. Får inte pjäsen dig att bli romantisk?
Nej, de är idiotiska tonåringar.
De dör bokstavligt talat förgäves. Det är anti-romantiskt nonsens.
Nej, de dör för att kärlek är smärta, men det är så värt det.
Kommer Coop och jag att gifta oss?
Jag kan inte fatta att min Kate ska gifta sig.
Vissa kärlekshistorier gör ett stort avtryck.
Kleopatra och Marcus Antonius, Romeo och Julia,
Sean Penn och Madonna.
Och, så klart, Kate Mularkey och jag.
Herregud.
Hon är min själsfrände.
"Min givmildhet är gränslös såsom havet.
Min kärlek lika djup.
Ju mer jag ger dig, dess mera har jag kvar,
ty båda äro oändliga."
Ja, jag minns fortfarande alla mina repliker.
"Hon talar! Tala, klara ljusens ängel!"
Titta, hon minns också replikerna!
Varenda jäkla ord.
Och nu har Kate träffat sin Romeo.
Och han heter Johnny Ryan.
Ska nån gifta sig med min själsfrände...
Jag är glad att det är du.
Men glöm aldrig - om du sårar henne, då dödar jag dig.
Jag vet. Ja.
- För Kate och Johnny. - För Kate och Johnny.
Skål.
För Kate och Johnny.
Kate, första gången jag träffade Theo blev jag verkligen imponerad.
Att min syster skulle gifta sig med en kunglighet.
Eller hur? Vadå? Hon bröt precis förlovningen.
Ska jag skriva ett nytt tal?
- Okej. - Okej, allvarligt talat...
Kate, du är den generösaste personen jag känner.
Du är obevekligt god och snäll. Du gör allt för dem du älskar.
Johnny, du gör Kate lyckligare än jag nånsin sett henne.
Jag är så glad att ni hittade varandra. Ni hör verkligen ihop.
Bryt inte den här förlovningen, syrran, för jag skriver inte ett tredje tal.
- Instämmer! - Ja.
- Skål! - Tack, Sean.
Tack. Det där var jättefint.
Skål.
Okej.
Jaha... De sa att jag inte skulle se det här bröllopet som mindre
än det vi redan betalat för - bara mysigare.
Jag struntar i hur stort det är, se bara till att prislappen är mysigare.
- Vi ville säga nåt annat också. - Ja.
Kate, det här riktat till dig.
Vi är så stolta över kvinnan du har blivit,
och om du är säker på att det här äktenskapet
är vad du verkligen, verkligen vill...
Då stöttar vi dig.
Vi lägger inte fler handpenningar, så om du ställer in... Skål!
Skål!
En liten prövning.
Vi klarar det här.
Sportkillen, de återvänder alltid till sin födelseplats för att föröka sig.
- Det är deras grej. - Inte alltid.
Det är poängen med den här studien. Ibland simmar de bara runt.
- Följer de månen? - Ja.
- Spelar det nån roll? - Ja.
Jag är förvirrad. Grälade de inte om lånetaket?
Jo. Sen gick de vidare till laxens fortplantningsprocess.
Och lånetaket borde avskaffas helt och hållet.
- Du är så jobbig. - Jag? Har du träffat sig själv?
- Ja, du är problemet. - Är jag jobbig? Är du fem?
- Håll inte med honom. - Det gör jag inte.
Om du fortsätter att flirta med Danny knivar Celeste dig med finsilvret.
Jag kan ta henne. Dessutom älskar hon mig.
Det gör hon.
Så... Mormor sa att det är brudtärnans jobb att utbringa en skål.
Jag tänker inte göra det här inför 100 människor imorgon,
så det här är vad ni får.
Okej.
Jag gick bara med på det om jag fick champagne. Tack, mormor.
- Bara lite. - Okej.
Intressant.
Okej.
Mamma, pappa, det har inte varit lätt de senaste åren.
Så jag har tänkt skaffa egen lägenhet.
- Jag skämtar! College nästa år. - Smart tjej.
Det finns ingen som jag hellre skulle se tillsammans med mamma än dig, pappa.
Ingen kan hantera pappa lika bra som du, mamma.
Att ni gör varandra lyckliga är bara grädde på moset.
Så... För min mamma och pappa, för alltid.
- Tack, älskling. Vad fint. - Skål!
- Skål. - Tack.
För alltid.
Skål!
- Jag kommer strax. - Visst.
Nej, det är gott. Jag gillar det.
Snälla. Festen är slut och du behöver inte städa.
Det är vad grannar gör.
Dessutom har jag en sak jag vill prata med dig om i enrum.
Du vet väl att Danny och jag bara gillar att jävlas med varandra?
Han är den motbjudande brodern jag aldrig hade. Det betyder ingenting.
Din bror som du låg med under hela 80-talet?
En gammal historia. Jag lovar.
Nej, jag vet. Det är inte det.
Det är mer... Ända sen vi förlovade oss
har jag känt mig förvirrad. Eller kanske osäker. Jag vet inte.
Osäker?
Har du träffat dig själv?
Du är en före detta modell som gått på elitskola.
Nu driver du ett pr-företag för sport helt själv.
Du är en drömkvinna.
Om nån ska vara osäker är det Danny.
- Jösses. - Jävlar.
Förlåt. Det där var inte meningen.
Jag ville göra det, men det var inte meningen.
Jag vet inte vad jag säger. Förlåt.
Säg inget till Danny. Jag pratar med honom.
- Okej. - Förlåt.
Okej.
Tull, kan du svara?
- Kates lyckliga kärleksnäste. - Tallulah Rose.
Danny?
- Hur är det? - Sen du flyttade till New York förra året?
- Bra. Varför ringer du? - Hon gillar att gå rakt på sak.
Jag har inte hört av dig sen du flyttade till storstan.
Jag är i stan i ett dygn. Jag intervjuar Bernie Bickerstaff.
Banterflaf?
Bickerstaff! Sonics huvudtränare.
Hur som helst, jag är ledig efteråt. Jag tänkte att du kanske ville ses?
Dan den jäkla sportkillen.
Fortfarande tokig efter alla dessa månader.
Vad säger du? Vill du hänga?
- Ja. - Toppen!
- Fast jag kan inte. - Vadå? Har du en dejt?
Nej. Kate och Johnny ska gifta sig.
Eftersom du inte har en dejt... Vill du ha en?
Herregud! Du anar inte vad som hände.
Nej, du anar inte. De skickade fel servetter.
- Och? - De är från min beställning med Theo.
Det står "K&T" istället för "K&J".
Åh, fan.
Det blir värre. Kolla på det här.
- Hur fick de... - Visst är det Theo?
Det är så likt.
Det är en mardröm. Jag ändrade det här.
Du borde ha bytt leverantör.
Mina föräldrar insisterade. Nu är det för sent att fixa det.
Nej.
Nej, vi tar bara den här svarta pennan och gör om alla T:n till J:n.
Sen målar vi över det röda håret på lille Theo.
Se på honom. Han skrattar åt mig.
Han hånar mig - som alla andra med sina tal igår.
Ingen hånade dig.
- Det är bara lustigt. - Det är inte lustigt.
Jag var otrogen, han blev av med en testikel.
- Det är en förbannelse. - Okej. Lugn.
Vi kan fixa det här.
Ja, rekvisitan må vara fel, men föreställningen måste fortsätta.
Vi har några timmar på oss. Nu gör vi om alla T:n till J:n.
Okej.
- Det är nästan dags. Är du nervös? - Nej.
Eller... Lite kanske.
Jag vill inte glömma replikerna och att folk skrattar åt mig.
Det blir det enda folk snackar om.
- Och sen efter examen... - Tully... Lugn.
Du kan bara titta på mig.
Jag är knappt på scen, så jag står i kulisserna.
Jag kan varenda ord.
Jag hjälper dig.
Jag lovar att jag inte låter dig misslyckas.
Tack, älskling.
Du då? Är du nervös?
Lite. Men när jag blir nervös
tänker jag bara på en sak och det hjälper.
Vad tänker du på? Tänker du på Coop naken?
Nej. Jag föreställer mig...
- Det är dumt. Du kommer att skratta. - Nej. Jag ska inte skratta.
Visst.
Jag föreställer mig att pjäsen är slut.
Den är givetvis en succé.
- Ni dränks i rosor. - Självklart.
Coop går fram till publiken och det är då han säger det.
Tyst, allihop. Jag har nåt att säga.
Kate Mularkey, kan du komma ut hit?
Det är så han bjuder mig på balen.
Varför skulle han sjunga "Mandy"? Du heter Kate.
Det är den mest romantiska låten som finns.
Jag sa ju att det var dumt.
Det är inte dumt.
Det är gulligt. Jag bara... Du får inte bli sårad.
Jag vet att du inte gillar Coop, men han är väldigt romantisk.
Häromdagen kallade han mig sin Julia.
Romeo skäms inte för att dejta Julia.
Han har i princip bjudit mig på balen.
Skynda er! Det är dags att åka.
Vi kommer. Jösses. Ska du åka med oss eller Cloud?
- Cloud kommer inte. - Seriöst?
Jag sa till henne förra veckan, men hon har glömt det.
- Jag vill inte påminna henne. - Jag är ledsen.
- Skit samma. Jag bryr mig inte. - Du kan åka med oss.
Hej, gumman.
- Familjen Mularkey kan skjutsa oss. - Kommer du?
Skulle jag missa min dotters första pjäs?
- Kom igen, Katie-gumman. - Det går bra.
Jag vet. Men jag är lite nervös.
Jag också. Jag tog precis en massa svamp och trippar som fan.
Säg det inte till nån.
Jag blev chockad, men inte förvånad.
- Jag fattar inte att hon kysste dig! - Jag kände det på mig.
Jag sa ju att Celeste älskade mig? Det visar sig att hon verkligen gör det.
- Jag kan inte fatta det. - Varför säger du så?
Kan jag inte få en tjej som Celeste?
Nej, hon är förlovad med nån annan - mannen som du är kär i.
Jag är inte kär i honom.
Okej, visst. Jag kanske är lite kär i honom.
Frågan är vad jag säger till Danny? Jag måste väl säga nåt?
Vilken sorts vän berättar inte nåt sånt här?
Hon bad mig att inte säga nåt.
Hon borde göra det. Hon är hans fästmö, dessutom vill jag inte.
Gör inte det, då. Låt det vara.
Medan hon faller mer och mer för mig? Är det verkligen så klokt?
Vad du än bestämmer dig för - kan du vänta med det till imorgon?
De ska inte gifta sig idag, men vet du vem som ska det?
Just det. Du har rätt.
Jag spelar bara cool. Jag ser till att undvika dem båda.
Bra. Klokt val.
På tal om coolt, jag kan behöva en sån där gurksmörgås.
Det där kan jag fixa!
Tack, Tull.
Okej. Är allt på plats? Den stora...
- Du vet? - Det är inte för sent att ändra sig.
- Varför skulle vi göra det? - Jag tänker inte ändra mig.
Det blir pinsamt för alla. Speciellt för dig, pappa.
- Alla kommer att älska det. - Inte jag.
Det blir toppen.
Det verkar som att allt börjar falla på plats.
Fan.
- Jag glömde min kompass. - Kompass?
- Jag har min. - Det är lugnt. Jag kommer.
Har du en kompass på dig?
Alltid.
Det är lugnt. Jag hittar nåt annat ställe.
Varför är du inte klädd?
Det är upptaget på toaletten och på Kates rum...
Så använd mitt rum. Raska på, Ryan!
Kom här!
- Oj! Värst vad du är glad att se mig. - Du kom springandes.
Jag trodde att du var nån annan.
Jag förvandlas till en pumpa vid tio och då åker jag till flygplatsen.
Jag hade ändå inte planerat att ligga med dig.
Vi hinner definitivt med att ligga lite.
Om jag minns rätt ligger det ett sovrum precis där.
- Badrummet. - Det funkar.
- Tyst. Jag måste hjälpa Kate med kläderna. - Okej.
- Men först tar vi en shot. - Ja.
Hallå! Varför har du så bråttom?
Bruden behöver gurk- och dillsmörgåsar omedelbart.
Jag rekommenderar även laxcrostinin.
Du drar väl inte upp laxen igen?
Nej, aldrig. Har du pratat med Celeste?
- Celeste? - Ja.
Varför skulle jag prata med Celeste? Vilken konstig fråga.
Jag vet. Det är nåt som är skumt. Jag tänkte att du kanske hade märkt det.
- Jag tror inte att... - Det kanske är jag.
Brukar du känna att livet är som en bil? Och att nån annan sitter vid ratten?
- Inte direkt. - Jag har känt så på sistone.
Men jag sitter inte ens i framsätet.
Jag är inlåst i bakluckan. Jag vet inte vart jag är på väg.
Vet du vad? Du fixar det här. Bruden måste ha snacks.
Ja.
- Hallå. - Jag bara...
- Hallå där. Varför är det så bråttom? - Jag måste ge Kate smörgåsar.
Flyr du från det lyckliga paret för att du är kär i sportkillen?
- Självklart. - Nej.
Men det där är inget nytt.
- Vad är det som är nytt? - Inget.
Inget är nytt.
- Herregud. Du har legat med hans fästmö. - Va?
- Nej. Det har jag inte! - Nåt har du gjort.
Det har jag inte. Och hur i hela friden?
- Jag läser av sexuella auror. Det vet du. - Tyvärr vet jag det, ja.
- Vad är problemet? - Menar du allvar?
Du vet väl att han är kär i dig också?
Det vet jag inte.
Det är ganska uppenbart,
och det finns en mycket enkel lösning i en sån här situation.
Har du övervägt en trekant?
Va? Nej!
Vadå? Det är ett fint uttryck för kärlek. Jag har gjort det många gånger.
Hon är en otroligt vacker kvinna.
Du borde tänka på saken.
Det är viktigt att lyssna på sin mor.
Och jag vill börja det här tjejsnacket med några råd till min dotter.
Hemligheten i ett äktenskap är mystik.
Bud har aldrig sett mig
utan målade ögonbryn. Det kommer aldrig att ske.
Men jag målar inte ögonbrynen. Så...
Det är en metafor. Man måste upprätthålla vissa illusioner.
Relationen är inte alltid lika spännande som den är nu, speciellt inte när...
Vadå?
Du är i en övergångsfas.
Sant. Bra poäng.
Va? Johnny är ingen övergångsfas.
- Tekniskt sett... - Vem är Johnny?
Hennes fästman.
Jag trodde att han hette Theo.
Han gjorde det, men hon ändrade sig.
Johnny är ingen övergångsfas. Theo var det efter Johnny.
Det är ingen övergång om man går tillbaka till den första killen.
Jag tycker att det är en gråzon.
Eller inte. Det är det inte.
Jag tycker i alla fall att Johnny passar Kate mycket bättre.
Tack.
- Jag litar inte på rödhåriga män. - Okej... Jag gillade hans röda hår.
Han var bara inte rätt för mig.
Det kan jag intyga. Hon har rätt. Theo var så fel för henne.
Det var som att se en kollision i slow motion som man inte kan stoppa.
Men man vet att det slutar illa.
- Jag trodde att du gillade Theo. - Det gjorde jag. Antar jag.
Jag tänkte mest att jag skulle stötta dig.
Ja, precis. Som alla som är här idag. Det är därför vi är här.
Vi stöttar dig.
Ja, även om du ställer in det här också.
Är det okej om ni får bröllopsgåvan som var till dig och Theo?
Så gjorde Sean och jag också.
Han tyckte att det förde otur med sig, men den gick inte att lämna tillbaka.
Det där är lugnt. Helt lugnt.
- Jag måste bara gå på toa. - Jag hjälper dig.
Vi skaffade kabel-tv för att kolla på dig. Jag menar, ESPN? Hela världen tittar.
- Ja. - Det är bättre än lokalnyheterna.
Nu spelar du i den stora ligan.
Ja, det är väldigt imponerande.
Ärligt talat - förmånerna är toppen, men ibland har jag hemlängtan.
- Ja. - Kom igen. Du menar väl Tully?
Ni passar så bra ihop.
Ibland när man ser två människor...
Du vet? Det är bara rätt.
Precis!
Som jag och Kate.
Ja, precis. Grattis igen, Johnny. Förlåt att jag våldgästar ditt bröllop.
- Nonsens! - Lustig historia...
Fram tills för två veckor sen var Kate förlovad med en annan kille.
Kan du tro det?
Ursäktar ni mig ett ögonblick? Jag ska titta till dekorationerna.
Om nån tar upp Theo igen...
Då kommer jag antagligen inte göra nåt, men jag är så trött på det.
Ja. Fan ta dem. Det är ditt bröllop. Låt dem inte påverka dig.
För sent. De skrattar redan åt mig för att jag ställde in mitt gamla bröllop.
Vet du...
Se det så här - två män ville gifta sig med dig.
Det var inga dåliga killar. Och du valde den bästa.
Kusinerna är bara avundsjuka. Mormor också.
Morfar dog, så...
Visst. Dåligt exempel.
Men poängen är att du vann, Mularkey! Du är inte ett skämt eller en förlorare.
Ingen sa "förlorare".
Det är du som skrattar hela vägen till altaret.
Det här är din bröllopsdag. Låt ingen förstöra den.
Vilken överraskning med Danny.
Typiskt honom att dyka upp så där. Han är så jobbig.
Jag har inte sett dig så här glad på länge.
Mularkey, jag är glad för din skull. Du ska gifta dig.
Jag tänker så här - du och Danny kanske ska...
Sluta.
Idag är bara en engångsgrej.
Det är inte ens romantiskt. Han är bara en gammal vän.
Du och Danny kommer nog aldrig att bara vara vänner.
Snart är det dags.
Hör här, jag vet att vi inte har...
Jag säger det bara.
Jag litar inte på dig.
Du har redan sårat min dotter.
Du vet inte hur hon blev förra gången.
Det vet jag.
Jag blev likadan.
Så om jag är hård är det för att jag är orolig.
- Jag är rädd att du inte stannar kvar. - Jag stannar, Bud.
Hela tiden. För evigt.
Jag ska ingenstans.
Men det enda sättet att bevisa det för dig är genom att visa dig över tid.
När Margie och jag gifte oss fick jag den här av hennes far.
Han var en riktig jävel.
Han accepterade aldrig riktigt mig, så jag blev förvånad.
Den är från hans tid i militären.
Han sa:
"Äktenskapet kan vara tuff resa.
Glöm inte att hon är den sanna vägen."
Tack, sir.
Lycka till.
Kate!
Herregud. Är du okej?
Ge mig tabletterna.
Okej. Här.
Mår du bra?
Nu är det dags för föreställningen.
"Också är jag en hövlighetens ros."
Det där är Mercutios replik.
Du kommer tillbaka vid: "Ytterst rosans-värd."
Jag är inte redo.
- Du fixar det här. - Jag vill kunna pjäsen lika bra som du.
Lycka till, Coop.
Tack, Mularkey.
Igår sa du att du ville prata med mig om en sak.
Jag antar att det är balen?
Fan. Jag ville berätta det själv.
- Berätta vadå? - Det är inte ens en dejt.
Neil bjöd Jenny, så jag måste bjuda Susie. Jag gillar henne inte ens, men...
De är bästisar. Alla förväntar sig att jag går med en hejarklacksledare, så...
Ja... Det är så dumt.
Jag är mycket hellre med dig.
Ja... Tack.
Jag fattar.
Allesammans, inta era positioner.
Du behöver inte nöja dig med det.
Jag kan inte tro det. Cancern är tillbaka och du sa inget?
Jag trodde att vi hade slutat dölja saker, att vi inte hade några hemligheter.
- Jag hade tänkt berätta det. - När?
Efteråt. Imorgon.
Men varför?
Varför gå igenom det här ensam?
Jag ville bara att dagen skulle vara perfekt.
Du. Den är redan perfekt,
för jag gifter mig med dig.
Jag ville bara ha en dag.
En dag när ingen tycker synd om mig.
En dag när jag bara kan låtsas att allt är bra.
Jag tänkte väl att om jag inte sa nåt så skulle det inte vara på riktigt.
Fan, jag vill inte gå ut dit.
Jag vill gömma mig här inne med dig.
Du.
Om du känner att det blir för mycket eller att du inte orkar...
Ta bara min hand, okej?
- Vi tar oss igenom det. - Okej.
Hallå där! Ni får inte ligga innan bröllopet.
- Vad händer? - Inget.
Vi har bara väntat så länge på det här.
Jag är bara glad.
Spara det till vigseln, Romeo. Ut med dig. Alla väntar på att festen ska börja.
Ät det här.
Okej, så där.
Jag har nåt åt dig.
Vad jobbigt det här blev. Jag ska gifta mig med Johnny.
Det är ditt "nåt gammalt, nåt nytt, nåt lånat, nåt blått".
Herregud, du har fortfarande kvar den.
Självklart. Det är det enda smycke jag har fått av nån som älskar mig.
Så du får låna den.
Tack. Jag älskar den.
Nu har du gammalt, lånat, blått.
Nu behöver du nåt nytt.
Vad är det här?
Det är en resplan.
Jag har planerat en resa till Paris för att fira att du är frisk.
Vi har aldrig varit i Paris ihop. Det blir vår smekmånad.
Tack.
För det här, för allt. För att du är min bästa vän.
Okej.
Kom igen, Julia.
"Där finns en man, som er till fru skall göra."
"En pilgrimshand ju helgonhand berör. Och hand i hand är helig pilgrims-kyss."
"Har helgon läppar ej, som pilgrim har?"
"Jo, pilgrim, läppar, men till böner blott."
"Gör munnen då så säll som handen var.
Att ej förtvivlan blir den frommes lott."
Fall inte för hans smicker, gumman.
Visst är hon bra?
"Ej rör sig helgon, fast det hör en bön."
"Så tar jag bönens lön."
Våga inte tungkyssa min dotter. Nähä, du! Gör inte det.
Din... "Din mun från min..."
"Din mun från min nu tog min syndaskuld."
På...
"På mina läppar stannar synden då."
På synden dina läppar... Frestelse så ljuv...
- Ska jag ge er synden åter? - Ja. "Giv synden åter."
Wow, killen är kåt.
Skaffa ett rum.
Sluta!
"Ni förstår er på!"
- Fröken... - Herregud!
Kim. Se på dig!
- "Er mor begär ett ord med er." - Det kan du ge dig på!
Vilken pjäs!
Hon förstör allt.
Det klarar du själv. Du får knappt fram två repliker.
Mamma fixar kaffe åt Cloud. Hon nyktrar snart till.
- Kasta ut henne... - Hörni!
Det är alltid känsloladdat vid premiären, men vi sitter alla i samma båt.
- Skriker alltid fulla morsor på premiären? - Hon är inte full, hon har tagit svamp.
Det här är skitdumt. Jag går inte tillbaka.
- Coop, lugn. Gå en sväng. - Ja, gå och runka, ditt värdelösa rövhål!
Herregud. Håll käften! Du är så egotrippad.
- Du är en jävla fegis! - Fan ta dig!
Du kan väl berätta för din baldejt att du tafsar på Kate på kvällarna.
Sen låtsas du att du inte känner henne.
Du tror att du är för bra för henne, men hon är för bra för dig!
Det där är inte ens...
Jag och Mularkey?
Vi är inte...
Du är lika galen som din galna morsa.
Och du är en jävla lögnare.
- Jag behöver inte ta den här skiten. - Ungar, teamet, vi löser det här senare.
Föreställningen fortsätter.
Nej.
Jag ville inte ens vara med i pjäsen. Fan ta det här.
- Coop, vart ska du? - Hallå, Coop.
Hon tänder nog inte av.
Hur kunde du? Vi hade tänkt berätta.
Du förtjänar nån som inte gömmer undan dig.
Okej. Coop är borta. Det är dags för plan B.
- Vi har ingen inhoppare. - Ska du spela Romeo?
Nej. Du ska göra det.
- Jag är tjej. Jag kan inte. - Du kan alla replikerna.
På Shakespeares tid spelades de kvinnliga rollerna av män. Samma sak.
Jag tror på dig.
Det vore rätt legendariskt.
Är du redo, Katie-gumman?
Kom.
Tack, sir.
Kära vänner,
vi har samlats här idag
för att bevittna Kathleen och Theodore när de avlägger sina äktenskaps...
Det är Johnny. Eller John, eller Johnathan.
Jag menade Kathleen och Johnny.
Vi är här för att bevittna Kathleen och...
- Johnny. - ...Johnny när de avlägger äktenskapslöften.
Jag är hemskt ledsen, fader. Jag måste bara säga en sak.
Jag fattar.
Ni blev inbjudna till ett annat bröllop, och nu är ni här.
Det är konstigt.
Alla servetter har T:n som vi har gjort om till J:n.
Har de?
Ja, det var meningen att jag skulle gifta mig med Theo.
Idag gifter jag mig med Johnny istället. Det hela är lite osedvanligt.
Ni som känner mig och ni som älskar mig
vet att jag har varit kär i den här mannen
sen den första sekunden jag såg honom.
Gjorde vi slut? Ja, det gjorde vi. Var jag förlovad med en annan man?
Ja. Gör det att det här bröllopet blir komiskt?
Jag antar det.
Men jag vill bara säga, inför Gud och mina föräldrar,
och diverse influgna släktingar...
Johnny Ryan är mannen som är menad för mig.
Det är därför jag tänker gifta mig med honom nu.
Så om nån har några invändningar -
tala nu, eller se till att tiga för all framtid.
Någon?
Det verkar lugnt.
Toppen.
Vad var det ni sa, fader?
Det där är min tjej.
Romeo Montague kommer nu att spelas av Kate Mularkey.
Va?
"Tror du att vi nånsin råkas mer?"
"Det tror jag visst.
Och allt vad nu vi lida ska då oss ämne ge till ljuva samtal."
"O Gud! Jag har en själ, som ofärd anar.
Jag tycker just jag ser dig stå där nere liksom ett lik på bottnen av en grav.
Min syn bedrar mig, eller är du blek."
"Så, älskade, du synes mig jämväl. Av sorgen dricks vårt blod.
Farväl, farväl!"
Okej.
Tack.
Tänk er följande: Det är tidigt 80-tal.
En rökfylld nyhetsredaktion.
En vacker, oskuldsfull, ung kvinna, med stora drömmar och ännu större lugg
träffar en lång, vresig australiensare med en ytterst beklaglig frisyr.
Jag menar allvar. Han såg ut som Tarzan, men inte på ett bra sätt.
- Det var okej. - Det var sexigt.
Men på nåt sätt, trots deras dåliga modeval
började kärleken spira.
Det tar jag åt mig äran för.
Eftersom jag var Lois Lane-typen
med Jaclyn Smith-hårsvall som presenterade dem.
Men det är oviktigt.
Många vet att det här är Johnny och Kates andra bröllop.
Lyckligtvis är det inte nåt fånigt förnyande av äktenskapslöften.
Det är på riktigt.
Deras förhållande har varit tufft, och vägen hit har varit lång.
En väg kantad av kärlek och hopp.
Men också smärta och bakslag.
En vacker och förtrollande dotter.
En skilsmässa. En nära-döden-upplevelse i Irak.
En försoning.
Och därefter sjukdom.
Och till slut, lyckligtvis, tillfrisknande.
Allt det här gör lyckan ännu mer ljuv,
för de har förtjänat den och den kommer inte att tas för givet.
Återigen - allt tack vare mig.
Ingen orsak.
Kate och Johnny har förberett några löften.
Jag har skrivit ner lite grejer.
Om varför jag älskar dig.
Alla olika anledningar.
Men när jag står här känns det bara som lögner.
Okej.
Bra början, Mularkey.
Sanningen är
att jag inte vet varför du är den enda
som ger mig fjärilar i magen varje gång du ser på mig.
Varför du är den enda jag skulle gifta mig med,
än mindre två gånger.
Varför du gör varje jobbig dag värd mödan.
Du får mig att glömma smärtan och rädslan bara genom att vara nära.
Jag vet inte varför din svettlukt får mig att känna mig lugnare.
Jag vet bara att det är så.
Jag vet inte varför du får mig att skratta.
Jag vet bara att när jag är med dig kan jag inte sluta skratta.
Jag vet inte varför jag älskar dig.
Jag vet bara att jag gör det.
Nu, alltid...
...och för evigt.
Bra jobbat.
Toppa det där, Johnny.
Jag har faktiskt inte heller skrivit ner nåt,
men jag har en liten grej...
Om Marah och Mutt... Har ni lust att hjälpa mig?
Förlåt. Han tvingade mig.
- Vad händer? - Jag vet inte.
Nu gifter vi oss.
Jag tror att Manilow har gjort det officiellt.
Ni är gifta. Ni kan kyssa varandra.
Kör, tjejen!
"Kom, vedervärdige ledsagare!
Du vilde styrman.
Jaga nu med ens, din trötta, stormförkvavda köl mot skären,
att den må splittras!
Skål, min Julia!
Du trogna apotekare, din dryck den verkar snabbt.
Så med en kyss...
...jag dör."
Wow.
"Var är min Romeo?
En flaska, sluten i min älsklings hand?
Jag ser att gift hans unga liv har slutat.
Dricka allt och icke lämna en enda vänlig droppe kvar åt mig!
Så låt mig kyssa dina läppar.
Törhända häftar något gift vid dem, som med sin balsam kan mig döden giva.
Din mun är varm.
Ha välkommen, du dolk!
Se här din skida!
Rosta där
och låt mig dö."
Så bra.
Ja! Kom igen. Ställ er upp!
Katie-gumman!
Olé!
Tully.
Celeste. Jag var på väg till toaletten. För mycket champagne.
Jag vill prata.
- Jag skulle bara... Jättesnabbt. - Jag bara...
Förlåt att jag gjorde att det blev obekväm stämning.
- Det är lugnt. - Jag borde aldrig ha kysst dig.
Jag har haft mina tvivel, antar jag. Om allt med Danny.
Jag drog in dig i det, och det var...
Danny.
- Jag är så ledsen. - Kysste du henne?
- Jag skulle gå på toa. - Det handlar inte om henne.
Jag har haft svårt för det här med giftermålet.
Jag fick ett ultimatum.
Min terapeut tror att jag gjorde så för att få dig att göra slut.
Att det var lättare.
- Jag ska... - Eller nåt.
Bästa bröllopet nånsin.
Det där var en toppendag.
- Jag önskar typ att jag inte behövde åka. - Typ?
Okej. Sanningen?
Jag hade velat skicka iväg taxin,
gå upp med dig och inte lämna sängen på tre dagar.
Vi gör det, sportkillen.
Fresta mig inte.
"Ack, tror du, att vi nånsin råkas mer?"
Jag spelade Julia i high school.
Kate var Romeo. Det var värsta grejen.
Du slutar aldrig att fascinera en.
Vad händer nu?
Vi återvänder till våra liv.
Vi försöker att glömma varandra - igen.
Vad synd.
Tror du att vi nånsin får till det?
Kanske. En vacker dag.
Men just nu ska du kyssa mig.
Sen ska du hoppa in i taxin och åka till New York.
Det kommer att suga. Men så är det.
Hallå. Vad händer?
Inget.
Herregud.
Den är tillbaka, va?
Jag frågade rakt ut om nåt var fel med Celeste och du sa inget.
- Jag trodde att vi var vänner. - Inte nu, Danny.
Det passar aldrig. Det är problemet.
Jag kan inte.
- Är du okej? Vad är det? - Nej, jag kan inte.
- Jag kan inte andas. - Va?
- Det är Kate! Jag kan inte. - Okej. Kom.
- Nej, det är lugnt. - Sluta. Nej. Jag kan inte...
Andas med mig. Det är okej. Slappna av.
Jag är här. Andas med mig, andas.
Okej.
Så ja. Jag är här.
Okej.
"Har jag väl älskat förr?
Säg nej, mitt öga! Vad skönhet är, jag hittills anat föga."
Mularkey!
Stanna!
Jag är ledsen. Tully hade rätt. Jag är en idiot.
Jag var rädd och generad, men jag vill inte förlora dig.
Jag älskar dig.
Kate Mularkey är min flickvän.
Hör ni det där? Kate Mularkey är min flickvän!
Men det är jag inte, Coop.
Det var jag aldrig.
Men jag vill att du är det.
Snälla. Kate.
Vill du gå på balen med mig?
"I avskeds sorg vad ljuvt behag.
Jag gärna sa 'god natt'..."
Och dra åt helvete.
- Hej då. - Ja!
Jag kommer nog aldrig att se Danny igen.
- Det kommer du definitivt. - Det slår jag vad om.
Okej.
Jag hämtar väskorna.
Vi ses där nere, frugan.
Hej då, Tully.
Tack för allt.
Tänk om Danny var den rätta?
Du är den rätta för mig.
Inte nu längre.
För alltid.
Bäst för dig.
Ring och säg god natt när du och Johnny har gjort det.
Okej.
Älskar dig!
Älskar dig mer.
Mår du verkligen bra?
Kate?
Kate.
Kate!
Undertexter: Pauline Mengel