‫- פיירפליי ליין -‬
‫קייט!‬ ‫-קייט!‬
‫קייט, את שומעת אותי? קייט?‬ ‫-קייט. היי!‬
‫הבאתי מים.‬ ‫-הזעקנו אמבולנס.‬
‫מה קרה? את בסדר?‬ ‫-זוזי, היא צריכה לנשום.‬
‫אל תגידי לי איך לטפל בבת שלי.‬ ‫-שמישהו יכבה את המוזיקה!‬
‫טוב, האמבולנס בדרך.‬
‫תפסיקו, אני בסדר.‬
‫פשוט היה לי חם ושתיתי יותר מדי שמפניה,‬
‫אבל אני באמת בסדר, מבטיחה.‬
‫ברור שאת לא בסדר, קייטי.‬ ‫-אני...‬
‫זה בסדר.‬ ‫-תגידו לאמבולנס לא לבוא.‬
‫אני פשוט אלך לנוח.‬
‫יש לי תור לרופאה ביום שני.‬ ‫אני אדבר איתה, מבטיחה.‬
‫כולם להמשיך לרקוד. זו מסיבה!‬
‫אימא.‬ ‫-מתוקה שלי, סליחה שהבהלתי אותך.‬
‫אני בסדר, באמת. אני הולכת לנוח.‬
‫הנה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אל תהיו מגוחכים. אני יכולה ללכת.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫מה באמת קורה עם אימא?‬ ‫אף אחד לא מספר לי כלום.‬
‫אין לי מושג. גם לי לא מספרים כלום, מתוקה.‬
‫למה לא סיפרת לי שהסרטן חזר?‬
‫תכננתי לספר.‬ ‫-מתי?‬
‫חשבתי לספר לכולם היום, אבל...‬
‫לא הצלחתי לשלב בנדרים שלי‬ ‫את המשפט "גרורות בעצמות ובכבד".‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫רק רציתי שכולכם תיהנו, לשם שינוי.‬
‫לפני שאחזור לטירוף הכימותרפיה.‬
‫את לא אמורה לטפל בנו.‬
‫זה מה שאני אומר כל הזמן.‬
‫ראיתם איך כולם התחרפנו?‬ ‫זה בדיוק מה שלא רציתי שיקרה.‬
‫רק רציתי חתונה רגילה.‬
‫מעכשיו אני כאן איתך, בסדר?‬
‫לכל אורך הדרך. לא אעזוב אותך לרגע.‬
‫טול, את עוזבת ועוד איך,‬
‫כי זה ליל הכלולות שלי,‬ ‫ואני הולכת לשכב עם בעלי.‬
‫ואת תיסעי הביתה עם דני,‬
‫כי ציפור קטנה לחשה לי‬ ‫שסלסט החזירה לו את הטבעת.‬
‫את באמת מתמקדת בחיי האהבה שלי עכשיו?‬
‫את חייבת לעשות את זה בשבילי!‬ ‫יש לי סרטן. אסור לך לסרב.‬
‫את ממש קוץ בישבן, את יודעת?‬
‫בגלל זה את אוהבת אותי.‬
‫את בסדר?‬
‫רוצה לדבר?‬
‫"גרורות בעצמות ובכבד."‬
‫זה נשמע...‬
‫זה נשמע רע, נכון?‬
‫כלומר...‬
‫טוב...‬
‫מזל שאני מפורסמת.‬
‫פשוט אכניס אותה לניסוי של טיפול חדשני.‬
‫יש ניסויים כאלה בכל רחבי המדינה.‬
‫אמצא את הטיפול הכי טוב,‬ ‫אעשה טלפונים, אמשוך בחוטים.‬
‫בום, היא בפנים.‬
‫כן. אם מישהי יכולה לעשות את זה,‬ ‫זאת את, טלולה.‬
‫סליחה שלא אמרתי כלום על סלסט.‬
‫זה בסדר.‬
‫את יודעת,‬ ‫קיוויתי שאם מישהו יתמזמז איתך, זה יהיה...‬
‫אני.‬
‫אני לא מתמזמזת עם גברים תפוסים.‬ ‫-רק עם נשים.‬
‫בסדר, כמו שאמרתי, היא נישקה אותי.‬
‫טוב, אבל...‬
‫מה לגבי הדבר השני שאמרתי?‬
‫בנוגע אלינו.‬ ‫-זה באמת מה שאנחנו עושים עכשיו?‬
‫תראי, טולי, אני יודע שהשתוקקת להיות איתי...‬
‫"השתוקקתי"?‬ ‫-...מאז שחזרתי לסיאטל.‬
‫אלוהים, אתה כל כך יהיר.‬ ‫-לא, גם אני השתוקקתי להיות איתך!‬
‫יש לך דרך מוזרה מאוד‬ ‫להראות את זה, איש הספורט.‬
‫את חושבת שלא התבאסתי בטירוף‬
‫כשגיליתי שאת רווקה וגרה לידי?‬
‫אנחנו לא חייבים לעשות את זה.‬ ‫-הייתה לי חברה רצינית.‬
‫היינו יחד שנתיים, גרנו יחד.‬ ‫-ברור, בסדר.‬
‫אני לא יודעת למה אנחנו בכלל...‬ ‫-חשבתי עלייך כל הזמן, אבל...‬
‫פשוט חשבתי ש...‬ ‫לא יודע, שזה מאוחר מדי או משהו כזה.‬
‫אבל יודעת מה? זה לא מאוחר מדי.‬
‫למה שלא פשוט נאמר איך אנחנו מרגישים?‬
‫אתה אומר את זה‬ ‫רק כי זרקו אותך לפני חמש דקות.‬
‫לא. אני אומר את זה כי זו האמת.‬
‫אולי פשוט תודי...‬ ‫-שהשתוקקתי אליך?‬
‫בסדר. תתבע אותי. השתוקקתי.‬ ‫אבל רק כי ידעתי שזה בלתי אפשרי.‬
‫וזו הסיבה היחידה שהשתוקקת אליי.‬ ‫-אל תעשי את זה.‬
‫מה? אני לא עושה כלום.‬ ‫-חיכינו 20 שנה.‬
‫אלוהים, דבר בשם עצמך. לא חיכיתי.‬
‫את מפחדת, זה הכול.‬ ‫-לא. אני מכירה את עצמי, ואני לא טובה בזה.‬
‫אז מה? גם אני לא טוב בזה!‬ ‫-בדיוק.‬
‫אבל אנחנו טובים בלהיות חברים,‬
‫וזה מה שאני צריכה כרגע.‬
‫כדי שאוכל להתמקד בקייט.‬
‫אני צריכה לעזור לה להתגבר על זה ו...‬
‫אני רק צריכה...‬
‫שתהיה חבר שלי.‬
‫אין לי הרבה חברים, איש הספורט.‬
‫אנחנו לא חייבים...‬
‫איפה את רואה את עצמך בעתיד?‬
‫למה כל המכללות שואלות את השאלה הזאת?‬
‫פשוט תכתבי שתקבלי פרס נובל שני לספרות,‬
‫כשבעלך שון קסידי יצפה בך בגאווה‬ ‫עם שלושת הילדים שלכם.‬
‫רגע, למה אני נשואה‬ ‫לשון קסידי ולא לדיוויד קסידי?‬
‫כי אני מתחתנת עם דיוויד.‬ ‫-אלוהים, נכון שיהיה מגניב אם נינשא לאחים?‬
‫אל תתלהבי יותר מדי.‬
‫דיוויד ואני בטח נתגרש‬ ‫אחרי הרומן הלוהט שלי עם ג'ון טרבולטה.‬
‫נשמע נכון. כן.‬ ‫-כן.‬
‫אתן עובדות על זה כבר שעות.‬
‫מלחיץ אותי לראות אתכן ככה.‬
‫תעשו הפסקה.‬
‫תירגעו.‬
‫רוצות שאכטה?‬
‫אני יודעת שאני לא מציעה בדרך כלל,‬
‫אבל החבר שלי אל גידל את זה,‬
‫וזה הגראס הכי טוב שעישנתי בחיים, ברצינות.‬
‫זה פאקינג טרנסצנדנטלי.‬
‫נשמע טוב, אבל אוותר.‬
‫כשתהיי על ערש דווי‬
‫לא תתחרטי שלא עבדת קשה יותר‬
‫או שלא מילאת עוד טפסים.‬
‫את תתחרטי שלא עישנת את הגראס הזה‬
‫ולא יצאת לעוד הרפתקאות עם אימא שלך.‬
‫מה, את רוצה?‬
‫כאילו...‬
‫זו השנה האחרונה ללימודים,‬ ‫וכמה הזדמנויות יהיו לנו‬
‫לעשן גראס פאקינג טרנסצנדטלי?‬
‫ואו. את פרועה, מולארקי.‬
‫מולארקי הפרועה.‬
‫נשימה עמוקה.‬
‫את בסדר?‬
‫כן. קחי.‬
‫קטן עליי.‬
‫הכי קטן עלייך.‬
‫- מזל טוב, KPOC -‬
‫- מהדורת סוף השבוע מספר אחת בסיאטל‬ ‫יוני 1988! -‬
‫הוד מלכותך.‬
‫כל כך נחמד שסוף סוף‬ ‫יש לי אביזר שמתאים לכל אירוע.‬
‫סליחה, כולם. שלום. אני רוצה להרים כוסית.‬
‫טולי, כשהתחלת להגיש את המהדורה,‬
‫היינו במקום האחרון.‬
‫אבל אחרי שנתיים קצרות מאוד,‬
‫הפכת את KPOC‬ ‫למהדורת החדשות מספר אחת בסופי השבוע.‬
‫כן!‬ ‫-לחיי טולי!‬
‫טולי!‬
‫לא הייתי מצליחה‬ ‫בלי איש הפח שלי, האריה שלי,‬
‫הדחליל שלי,‬
‫וכמובן, טוטו.‬
‫ברור שאני גלינדה.‬
‫רגע, מי אני?‬ ‫-הדחליל.‬
‫הדחליל, כן.‬
‫רגע! אני רוצה להרים עוד כוסית!‬
‫לחיי ג'וני, שזכה בפרס העיתונאי המצטיין‬ ‫באזור צפון-מערב‬
‫על הכתבה שלו על משבר חסרי הבית בסיאטל.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך, בעלי,‬ ‫ואני יודעת שתעשה עוד הרבה דברים מדהימים.‬
‫לחיי ג'וני.‬ ‫-לחיי ג'וני!‬
‫תודה, אשתי,‬
‫ואני מצפה שכולכם תבואו לבקר את הפרס שלי,‬
‫שמוצג לראווה במשרד שלי,‬
‫כי אני אדם צנוע מאוד ששונא תשומת לב.‬
‫אפרופו צניעות,‬ ‫אני רוצה להשוויץ בקייט לרגע.‬
‫היא כבר סיימה ארבעה פרקים מהספר החדש שלה.‬
‫למרות שיש לה עבודה תובענית,‬
‫חיי חברה מלאים,‬
‫ובעל שדורש הרבה תשומת לב.‬
‫כן.‬ ‫-קייט, את מדהימה אותי מדי יום.‬
‫לחיי קייט!‬ ‫-לחיי קייט!‬
‫לא היית צריך לעשות את זה.‬ ‫-גם לך מגיע לקבל הכרה.‬
‫אולי נמשיך את החגיגה בבית.‬
‫איכס. אפשר לנהל שיחה אחת‬ ‫בלי שתתכננו לעשות סקס?‬
‫בחייך, אנחנו נשואים טריים.‬ ‫-אחרי שנתיים זה לא "נשואים טריים".‬
‫חבר'ה!‬
‫זה אחד הרגעים האלה!‬
‫אילו רגעים?‬
‫כשאתם מבינים שאתם מצליחים, שזה קורה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-החיים.‬
‫והם קורים ממש עכשיו,‬ ‫והם אפילו טובים יותר ממה שדמיינו.‬
‫מה?‬ ‫-שום דבר. את פשוט חמודה.‬
‫הלוואי שיכולנו להקפיא את הרגע הזה‬ ‫ולחיות בו לנצח.‬
‫כן. כמו לחיות בתצלום.‬
‫זה נהדר. אני אכתוב את זה לספר שלי.‬
‫לחיי KPOC. מי ייתן ותמלוך לעד!‬ ‫-בהחלט.‬
‫ג'וני, אנחנו עדיין נפגשים מחר בבוקר?‬ ‫-ברור.‬
‫אני מומחה בסקווש עם הנגאובר.‬ ‫צריך להוציא את כל האלכוהול בזיעה.‬
‫סליחה, נראה לי ששתיתי יותר מדי בירה. אני...‬
‫את בסדר?‬ ‫-הכול טוב, אני אלך.‬
‫למה את כבר מקיאה? מה את, חובבנית?‬
‫זה לא מתאים לך, מולארקי.‬
‫את קוראת לי אלכוהוליסטית?‬
‫לא, את אוהבת ליהנות. כולנו אוהבים.‬
‫אולי אכלתי שרימפס מקולקל?‬
‫לא אכלנו שרימפס.‬
‫אלוהים, קייט. אולי...‬ ‫-לא.‬
‫את לא יודעת מה רציתי לומר.‬ ‫-אני לא בהיריון.‬
‫בסדר, אז ידעת.‬
‫כלומר, אני לא יכולה להיות בהיריון,‬ ‫כי הסכמנו שנחכה עוד שנה.‬
‫יש לנו תוכנית שלמה.‬ ‫אני אסיים לכתוב את הספר, ואז נחסוך כסף.‬
‫ג'וני רוצה לבקר בדרום אמריקה,‬ ‫ואני באירופה.‬
‫אז נבקר בשני המקומות,‬ ‫ניסע לחצי שנה ונתחיל לנסות כשנחזור.‬
‫ואו. תוכנית מגניבה.‬ ‫-כן. אני אוהבת את התוכנית שלנו.‬
‫זוכרת שקרול חשבה שהיא בהיריון לא צפוי‬ ‫אחרי שהיא שכבה עם פיל החזאי?‬
‫עדיין יש לה בדיקות היריון על השולחן.‬
‫נפלח אחת ונדע בוודאות.‬
‫בסדר, אבל אני לא בהיריון.‬ ‫אין סיכוי שאני בהיריון, אז...‬
‫אני לא מאמינה שאני בהיריון.‬
‫גם אני. אני לא מוכנה לזה.‬
‫את לא מוכנה לזה? מה אני אמורה לומר לג'וני?‬
‫נכון.‬
‫הוא ממש לא מוכן.‬
‫פאק.‬
‫היי, נכון שהוא אוהב את ברוס ויליס?‬
‫כן.‬ ‫-הוא ודמי מור נכנסו להיריון.‬
‫אז לג'וני ולברוס ויליס‬ ‫יש משהו במשותף. זה די מגניב.‬
‫אולי תתחילי בזה.‬
‫במה תרצי להתחיל?‬
‫נראה שממליצים על פסיכולוג‬ ‫רק כשחושבים שהסוף קרוב.‬
‫זה מה שאת חושבת?‬
‫מה?‬ ‫-שהסוף קרוב?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫לא, זה לא מה שאני חושבת.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫בסדר.‬
‫עייפה.‬
‫יש לי בחילה.‬
‫אבל זה נורמלי בכימותרפיה. כבר עברתי את זה.‬
‫אני מקצוענית.‬
‫חוץ מזה, הפעם ג'וני שכנע אותי‬ ‫לנסות טיפולים אלטרנטיביים,‬
‫אבל עברו רק כמה שבועות,‬ ‫אז אני לא יודעת אם זה עוזר.‬
‫אבל הוא חושב שזה יעזור.‬
‫וטולי מנצלת את כל הקשרים שלה‬ ‫כדי למצוא לי ניסוי תרופתי.‬
‫יש ניסוי מבטיח מאוד בסטנפורד, אז...‬
‫נראה.‬
‫ו...‬
‫מארה בסדר.‬
‫נראה לי.‬
‫את יודעת, היא מודאגת.‬
‫היא לא רוצה לדבר על זה.‬
‫ואני מנסה, אבל...‬
‫היא כבר עברה כל כך הרבה, את יודעת?‬
‫יותר מדי לילדה.‬
‫זה פשוט... זה נורא.‬
‫אבל...‬
‫איך את מרגישה?‬
‫אמרתי לך.‬ ‫-לא, אמרת לי איך אנשים אחרים מרגישים.‬
‫אני רוצה לדעת איך את מרגישה.‬
‫אני עייפה ויש לי בחילה.‬
‫התכוונתי רגשית.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫קייט.‬
‫אני מרגישה אשמה.‬
‫למה?‬
‫כי אכזבתי את כולם.‬
‫כולם היו כל כך מאושרים כשנכנסתי לרמיסיה.‬
‫ו...‬
‫עכשיו כולם מפחדים ונסערים.‬
‫שוב.‬
‫וזה בגללי.‬
‫את יודעת שאת לא אשמה‬ ‫בהתפשטות של הסרטן, נכון?‬
‫אני יודעת.‬
‫מבחינה שכלית, אני יודעת.‬
‫בואי ננסה משהו.‬
‫תעצמי עיניים.‬
‫תדמייני שאת במקום אחר.‬
‫מקום שבו את חופשייה.‬
‫חופשייה מהציפיות של כולם, חופשייה מאשמה.‬
‫חופשייה לחוות את העולם דרך העיניים שלך.‬
‫איך זה נראה?‬
‫תזכרי לנשום‬ ‫בזמן שאת נותנת לאנרגיה לזרום בגוף.‬
‫זה לא יהיה יעיל יותר אם היא תיגע בך?‬
‫אני נשבעת, זה עוזר‬ ‫לתופעות הלוואי של הכימותרפיה.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫טוב, זאת בטח הפסקה נחמדה‬ ‫מאמבטיות הצלילים ומהיוגה החמה‬
‫שג'וני מתעקש עליהן.‬
‫אל תצחקי עליו.‬ ‫-הוא הופך לקלאוד.‬
‫אפרופו קלאוד, את באה מחר ל"דאמה לונה"?‬
‫בטח.‬
‫מי לא אוהב טקסים לכבוד אלת הירח?‬
‫בינתיים, בחזית הרפואה האמיתית,‬
‫יש לי שיחה‬ ‫עם ראש אגף האונקולוגיה בסטנפורד מחר.‬
‫סוף סוף. זה לקח שלושה שבועות.‬ ‫כמעט בטוח שאת בפנים.‬
‫מעצבן שאת משקיעה בזה כל כך הרבה זמן.‬ ‫-תפסיקי. ההחלמה שלך היא הדבר הכי חשוב.‬
‫הנה את. חיפשתי אותך.‬
‫ואני חיפשתי...‬
‫אותך.‬
‫בסדר. אנחנו יושבים.‬
‫הכול בסדר, מולארקי?‬ ‫-כן, בטח, הכול נהדר. כן.‬
‫אבל אולי לא.‬
‫אני יודעת שאתה יודע מה אני רוצה,‬ ‫ואני יודעת מה אתה רוצה,‬
‫ואולי זה אותו הדבר.‬
‫אבל אנחנו גם יודעים שאולי אלה דברים שונים.‬ ‫-בסדר.‬
‫ברוס ויליס הוא מישהו‬ ‫שעדיין מנסה להבין את החיים שלו, כמונו.‬
‫ולפעמים קורים בחיים דברים בלתי צפויים,‬ ‫וצריך להתמודד...‬
‫קייט בהיריון!‬ ‫-טולי, הייתי באמצע!‬
‫מה?‬
‫הזמנתי מונית, אם מישהו רוצה לחלוק...‬
‫ג'וני, אתה בסדר?‬
‫אתה נראה כאילו חטפת מחבת בפרצוף.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא אמרת מילה מאז שעזבנו את המסיבה.‬
‫גם את לא אמרת.‬
‫טוב, איך אתה מרגיש?‬
‫אני אהיה אבא של מישהו.‬
‫בדיוק כמו ברוס ויליס.‬
‫אני יודעת שהיו לנו תוכניות.‬
‫נכון, אבל...‬
‫תוכניות משתנות, מולארקי, ו...‬
‫זה בסדר. ככה זה בחיים.‬
‫לכל שלב יש סוף.‬
‫כן.‬
‫אף אחד מעולם לא היה מסטול כל כך.‬
‫כמה זמן אנחנו שוכבות על הרצפה?‬
‫אני מרגישה שעבר נצח.‬
‫מה השעה?‬
‫שש...‬
‫ו... 22 דקות.‬
‫שיט.‬
‫בנות, כמעט פספסנו את זה.‬ ‫-את מה?‬
‫את זריחת הירח.‬
‫אנחנו צריכות לצאת ולברך את אימא לבנה,‬
‫כי היא מלאה הלילה,‬ ‫ואנחנו צריכות לרחוץ באנרגיה הנשית שלה.‬
‫זה נכון.‬ ‫-אי אפשר לרחוץ מכאן?‬
‫לא, צריך לעלות לגג ולהתקרב אליה ככל האפשר.‬
‫ללבנה!‬
‫ללבנה.‬
‫תודי, את שמחה שאנחנו עושות את זה.‬
‫אני מודה בכול.‬
‫היא יפה כל כך.‬
‫הלוואי שיכולתי לכתוב על זה‬ ‫את החיבור למכללה.‬
‫למה את לא יכולה?‬
‫"מכללה יקרה,‬
‫"דוגמה אחת לצמיחה האישית שלי‬
‫"היא הפעם‬ ‫ששכבתי מסטולה על הגג וסגדתי ללבנה."‬
‫אני הייתי מקבלת אותך ללימודים.‬
‫כן, נוכל לעשות תואר בלימודי באנג.‬ ‫-ובאסטרונומיה.‬
‫כן.‬
‫קדימה! תראו!‬
‫קדימה. תראו, הלבנה צופה בנו!‬
‫בואו נחלוק לה כבוד.‬
‫בואו נרקוד בהשתאות לנוכח כוחה ויופיה.‬
‫אני יודעת מה ישכנע אתכן לקום.‬
‫קלאוד, תפסיקי.‬ ‫-מה?‬
‫קלאוד, די.‬ ‫-מה?‬
‫זה לא מצחיק. קלאוד, די!‬ ‫-אלוהים!‬
‫די!‬
‫חבל שלא ראית את הפנים שלך!‬
‫אוי, לא.‬
‫את בסדר?‬
‫האם גברתי תרצה קוקטייל?‬
‫כן, בבקשה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בשלוק אחד.‬
‫יש בזה גושים.‬
‫זה עשב חיטה טהור.‬
‫בחור בקבוצת התמיכה המקוונת נשבע שזה עוזר.‬
‫לא בטוח שהתזונה הזאת תאריך לי את החיים,‬ ‫אבל הם ירגישו ארוכים יותר. גם זה משהו.‬
‫היי.‬
‫אלוהים, יש לזה ריח מזעזע.‬
‫מארה, את מסטולה?‬
‫לא.‬
‫אני מריחה את זה.‬ ‫אלוהים, מארה, זה אמצע היום.‬
‫את מעשנת גראס באמצע היום.‬
‫לאימא שלך יש מרשם. זה עוזר לה לבחילה.‬
‫חבר'ה, תירגעו.‬
‫לקחתי רק שאכטה אחת.‬
‫רק רציתי ליהנות קצת. מישהו פה חייב ליהנות.‬
‫לכי לחדר שלך. נדבר על זה אחר כך.‬
‫סבבה, ממילא הלכתי לשם.‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫זה קרקר זרעי פשתן.‬ ‫-מה קרה לעוגיות האמיתיות?‬
‫זרקתי אותן. סוכר זה רע לאימא.‬
‫אז אף אחד לא מקבל עוגיות?‬ ‫-בדיוק.‬
‫הבנתי. אז בגלל שאימא גוססת,‬ ‫לאף אחד מאיתנו אסור לחיות?‬
‫מספיק, חתיכת מניאקית כפוית טובה.‬
‫אימא שלך אמרה לך ללכת לחדר,‬ ‫אז לכי לחדר שלך!‬
‫אני מתה לצאת מכאן וללכת למכללה!‬
‫"מומחי המעבר שלנו‬ ‫יכולים לעזור בזמנים הקשים האלה."‬
‫קיבלתי את זה בדואר היום. זה לא ייאמן.‬
‫"מגומחות לכדי אפר‬ ‫ועד גנים מוריקים עם טווסים, יש לנו הכול."‬
‫הם שכחו לציין את אוכלי הנבלות.‬
‫את נשמעת כועסת.‬
‫לא הייתי אומרת "כועסת".‬
‫מה היית אומרת?‬
‫אני לא יודעת איך אני מרגישה.‬
‫או אם זה בכלל משנה.‬
‫את באמת חושבת שלא משנה איך את מרגישה?‬
‫כך או כך, אני צריכה להחליט אם אני רוצה‬ ‫גומחה או קבר מוקף בלהקת טווסים.‬
‫דיברת על זה עם המשפחה שלך‬ ‫או עם החברים שלך?‬
‫אני לא יכולה.‬
‫הם מרוכזים בניסיון להציל אותי.‬ ‫הם לא מוכנים לדבר על האפשרות ש...‬
‫לא. תודה לך, דוקטור.‬
‫אני מעריכה שהקדשת לי מזמנך,‬ ‫והמחקר שלך נשמע מדהים.‬
‫אני באמת חושבת שהחברה שלי‬ ‫היא מועמדת נהדרת.‬
‫אז מה דעתך?‬
‫נוכל להיות בקליפורניה כבר מחר אם נצטרך.‬
‫סליחה?‬
‫מה זאת אומרת, אגרסיבי מדי?‬
‫זה לא סוג הסרטן שאת מנסה לרפא?‬
‫טוב, אני חושבת שכדאי שלפחות תבדקי אותה‬
‫לפני שתחליטי אם היא מתאימה לניסוי.‬
‫לא, בבקשה, אל תגידי לי שאת מבינה.‬
‫החברה שלי גוססת, והיא זקוקה לעזרתך.‬
‫אבל אותך מעניין רק לרפא סרטן נחמד ומנומס.‬
‫ברור שאני כועסת!‬
‫בזבזתי שלושה שבועות על החרא הזה.‬
‫יודעת מה?‬ ‫היא לא צריכה את הניסוי הדפוק שלך.‬
‫שיהיה בהצלחה‬ ‫למצוא תרופה לסרטן בלעדיה. פאק!‬
‫אתה יכול לבוא?‬
‫אני יודע שאומרים‬ ‫שלא כדאי לשתות כדי להתמודד עם בעיות, אבל...‬
‫אני אביא כוסות.‬
‫אני מצטער שהיא לא התקבלה לניסוי.‬
‫שיזדיינו.‬ ‫עדיין יש את החבר שלך במאיו קליניק.‬
‫הוא עוד לא חזר אליי.‬ ‫-אז תתקשר אליו שוב, עכשיו.‬
‫המשרדים סגורים.‬ ‫כבר התקשרתי אליו שלוש פעמים.‬
‫אז תתקשר שוב.‬
‫אם היא לא תתקבל לניסוי, היא...‬
‫בסדר.‬
‫תירגעי, אני מבטיח.‬
‫אתקשר על הבוקר, בסדר?‬
‫תודה.‬
‫בואי נפתח את זה.‬ ‫אני בעד שנשתה ישר מהבקבוק.‬
‫אבל, את יודעת, יש לנו קלאסה.‬
‫הדבר הזה...‬
‫מה את רוצה...‬
‫מה את עושה?‬
‫קח אותי למעלה.‬
‫אמרת שזה רעיון רע.‬
‫נכון.‬
‫אבל אני רק...‬
‫אני רק רוצה לשכוח איך אני מרגישה.‬
‫לרגע.‬
‫קודם כול,‬
‫זה לא ייקח רק רגע.‬
‫שיהיה ברור.‬
‫צודק.‬ ‫-כן.‬
‫אז חמש דקות.‬
‫או לילה שלם.‬ ‫-טולי...‬
‫ומה אז?‬
‫שום דבר.‬
‫נשכח שזה קרה.‬
‫נשכח?‬
‫זה נשמע...‬
‫אני יודעת שזה רעיון רע, אבל לא אכפת לי.‬ ‫אני רק רוצה...‬
‫מה? להזדיין עד שהכאב יעבור?‬
‫אל תצחק עליי.‬ ‫-לא צחקתי.‬
‫טולי, אני לא חושב שזה...‬
‫אמרתי שאני יודעת שזה רעיון רע.‬
‫זה באמת רעיון רע, טולי!‬ ‫-אני יודעת!‬
‫כמובן... אני אוהב מאוד רעיונות רעים.‬
‫איך לילה של סקס הופך לזה?‬ ‫-זה נס החיים.‬
‫את יודעת למה נשים בהיריון זוהרות?‬
‫כי הן מכוסות זיעה מרוב הקאות.‬
‫את נראית נהדר.‬
‫רק יש לך...‬
‫קצת קיא על הצוואר.‬
‫אתמול חלמתי שאני יולדת דוב קואלה.‬
‫כיף!‬ ‫-לא! הוא נשך אותי.‬
‫אפרופו, איפה "אבא דוב"?‬ ‫-משחק סקווש עם מאט.‬
‫מה שלומו?‬
‫מכירה את הסצנה שבה ברוס ויליס רץ יחף‬ ‫על שברי זכוכית בגופייה מלוכלכת עם תת-מקלע?‬
‫הוא קצת פחות רגוע מזה.‬
‫זה שינוי גדול. הוא יסתגל לזה בסופו של דבר.‬
‫כן, אולי.‬
‫שיט, אסור לי לשתות את זה, נכון?‬
‫את שואלת אותי?‬
‫אני צריכה ללכת לרופא.‬
‫מה שלומך? מתחרפנת?‬
‫קצת.‬
‫אני יודעת שזה בלתי אפשרי,‬ ‫אבל אני כבר מרגישה אותה בתוכי.‬
‫"אותה"?‬ ‫-כן.‬
‫וטול...‬
‫אני כבר אוהבת אותה.‬
‫גם אני.‬
‫תהיה לנו תינוקת!‬ ‫-תהיה לנו תינוקת!‬
‫אלוהים, תהיה לנו תינוקת.‬ ‫-תהיה לנו תינוקת.‬
‫תהיה לנו תינוקת!‬
‫אני... הלו?‬
‫היי, מאט.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כן. לא, ברור. אני אגיד לו. אוקיי.‬
‫ג'וני לא הלך לשחק סקווש.‬
‫- טקומה 25 ק"מ‬ ‫פורטלנד 270 ק"מ -‬
‫בוקר טוב.‬
‫אתה צופה בי ישנה, איש הספורט?‬
‫את נוחרת בצורה מקסימה.‬
‫כמו ארנב חמוד שמחזיק מסור חשמלי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫חשבתי שאכין לנו ארוחת בוקר במיטה.‬
‫כן? הפנקייקים האגדיים שלי?‬ ‫-לא, כלומר...‬
‫מה אתה עושה?‬
‫דיברנו על זה אתמול בלילה.‬
‫אני לא עושה שום דבר.‬
‫טולי, רק הצעתי פנקייקים.‬
‫קייט זקוקה לי עכשיו,‬ ‫ואין לי זמן לשום דבר אחר.‬
‫אתה יודע את זה.‬ ‫-אני מבין.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אבל...‬
‫את יודעת שזה בסדר...‬
‫זה לא בסדר, שום דבר לא בסדר.‬ ‫-...להיפתח בפניי.‬
‫להיות איתי.‬
‫זה לא אומר שאת בוגדת בקייט.‬ ‫היא רוצה שתהיי מאושרת.‬
‫אלוהים, איש הספורט, אני...‬
‫זה לא מה שקורה פה.‬
‫אני פשוט לא יכולה לעשות את זה...‬
‫כרגע.‬
‫בסדר?‬
‫אני מצטערת. בבקשה, פשוט...‬
‫בבקשה, פשוט לך.‬
‫איך הכתיבה מתקדמת? בטח כבר יש לך ספר שלם.‬
‫עוד לא, אבל אני בדרך לשם.‬ ‫יש לי המון השראה.‬
‫מעולה. אפשר לקרוא כמה פרקים?‬ ‫-לא.‬
‫פסקה? בחייך. משפט?‬ ‫-אפילו לא מילה.‬
‫בחייך, תני לי רמז.‬
‫תתרחק מהמחשב.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, מארה. איך את מרגישה?‬
‫אני במעצר בית,‬ ‫אבל מותר לי לקבל לחם ומים, נכון?‬
‫אל תתחילי.‬
‫מארה, אם תרצי, את יכולה לענוד‬ ‫את השרשרת שלי לטקס "דאמה לונה".‬
‫את יודעת, זאת עם אבני הספיר.‬
‫לא, תודה.‬
‫התחננת לענוד אותה בארוחה לפני החתונה.‬
‫אני מוותרת על טקס הירח. אין לי כוח לזה.‬
‫זה לא נתון לבחירה.‬
‫מה תעשה? תקרקע אותי יותר?‬
‫חבר'ה, מספיק. זה בסדר.‬ ‫מארה, את לא חייבת לבוא אם את לא רוצה.‬
‫אבל אם תשני את דעתך, השרשרת לרשותך.‬ ‫-בסדר.‬
‫קייט, את בסדר?‬
‫קייט!‬ ‫-פאק! הקרסול שלי נשבר!‬
‫הקרסול שלי.‬
‫אימא לבנה, רפאי את הקרסול הזה באורך הזוהר.‬
‫שיט!‬ ‫-תשתקי! כדאי שמישהו יראה את זה.‬
‫אנחנו רואות את זה עכשיו.‬ ‫-התכוונתי לרופא.‬
‫בואי, אימא שלך תסיע אותנו.‬
‫לא, ההורים שלי משחקים ברידג'‬ ‫אצל משפחת מארש.‬
‫מה עם שון?‬ ‫-הוא אצל רובי!‬
‫שנזעיק אמבולנס?‬ ‫-ילדות!‬
‫הכול טוב. אני אטפל בזה.‬
‫בואי.‬
‫בסדר.‬ ‫-זהירות!‬
‫טוב, נשימות עמוקות.‬ ‫-אלוהים.‬
‫בסדר.‬
‫בחיי, כיף לנהוג כשאת מסטולה.‬ ‫זה כמו להטיס חללית.‬
‫סליחה, בנות, שדה אסטרואידים.‬
‫אלוהים, קלאוד, אפשר לא?‬
‫אני רק מנסה להירגע. יש הרבה מתח באוטו.‬
‫בסדר, לפחות תפתחי את החלון?‬
‫פאק, משטרה!‬
‫זה בסדר. היי, תירגעו.‬
‫תהיו רגועות, הכול יהיה בסדר.‬
‫כל עוד הם לא ימצאו את הסמים‬ ‫בתא הכפפות, יהיה בסדר.‬
‫איפה הוא, לעזאזל?‬
‫התקשרתי ל-KPOC, למועדון הסקווש,‬ ‫לשני הברים האהובים עליו,‬
‫לבית הקפה שבו הוא אולי ראה את ג'ין סמארט.‬
‫הוא מעריץ שרוף של "נשים מעצבות".‬ ‫-בסדר.‬
‫בואי נחשוב על זה בהיגיון.‬
‫הוא התחרפן וברח, והוא לא יחזור לעולם.‬ ‫-אולי, או...‬
‫זו התשובה היחידה.‬
‫לא נכון. אבל נניח שאת צודקת וג'וני ברח.‬ ‫את יודעת מה יקרה?‬
‫אני אלד,‬ ‫ואז אזחל לבור ואמות מבושה וממבוכה?‬
‫לא, את ואני נגדל את התינוקת בכוחות עצמנו.‬
‫באמת?‬ ‫-כן!‬
‫למי אכפת אם הוא לא יחזור?‬ ‫אנחנו לא צריכות שום גבר.‬
‫נגדל את הילדה הזאת כמו גדולות, יחד.‬
‫תעשי את זה בשבילי?‬
‫ברור. זה יהיה נהדר.‬
‫נקנה בית על האגם, נפליג בסופי השבוע.‬
‫אני לא יודעת להפליג. את יודעת להפליג?‬ ‫-נלמד.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫אני נראית ממש חמודה‬ ‫בחולצות מלחים מפוספסות.‬
‫לא. את בטוחה לגבי זה? לגדל ילדה יחד?‬
‫כלומר, תמיד אמרת שאת לא רוצה ילדים.‬
‫לא, אמרתי שאני לא רוצה להיות אימא.‬
‫להיות אבא זה אחלה. הם עושים דברים כיפיים.‬
‫אקח אותה לגן החיות‬ ‫ואלמד אותה לרכוב על אופניים,‬
‫ועדיין אוכל להתמקד בקריירה שלי.‬
‫חוץ מזה, אם אבא מופיע פעם אחת‬ ‫באירוע של בית הספר, חושבים שהוא גיבור.‬
‫להיות אבא נשמע נהדר.‬ ‫-אז את רוצה שאהיה האימא?‬
‫את רוצה שאחליף חיתולים ואכבס ואבשל‬
‫ואשכיב את הילדים לישון ואכין לך מרטיני‬ ‫כשאני עטופה בצלופן מתחת למעיל סקסי?‬
‫את לא חייבת לעשות הכול. נמצא פתרון.‬
‫שתינו נהיה אימא ואבא, כל אחת בתורה.‬
‫נקבע חוקים משלנו. זה יהיה נהדר.‬
‫רק את ואני והתינוקת הקטנה שלנו.‬
‫בנות פיירפליי ליין לנצח.‬
‫תודה רבה.‬
‫אבל עדיין צריך להתמודד עם ג'וני.‬ ‫הוא נחשב עכשיו לנעדר?‬
‫אני חושבת שצריך לחכות 24 שעות.‬
‫כנראה כפול‬ ‫כשמישהו מגלה שהוא עומד להיות אבא.‬
‫תודה רבה שבאת מוקדם.‬
‫טוב, רציתי להגיע לפני אימא לבנה.‬
‫ג'וני, האוכל מוכן!‬
‫לא נראה לי שזה מתאים‬ ‫לתוכנית התזונה המקרוביוטית של ג'וני ריאן.‬
‫ואו, מולארקי.‬
‫בשר אדום, אלכוהול?‬
‫לא, תכננתי להכין קציץ עדשים.‬
‫זה בשבילך ובשביל טולי.‬
‫המטפלת שלי אמרה‬ ‫שאני צריכה להתחיל להתמקד במה שאני רוצה,‬
‫ורציתי לדבר עם שניכם על משהו.‬
‫אז אלה המכללות‬ ‫שאני רוצה שמארה תשקול בשנה הבאה.‬
‫אם לא אהיה פה.‬
‫היא לא צריכה להגיש בקשה לכולן,‬ ‫רק תוודאו שהיא תבקר בהן.‬
‫קייט, זה מגוחך.‬
‫הרווארד?‬
‫הממוצע שלה משתפר,‬ ‫ומי יודע כמה היא תקבל בפסיכומטרי.‬
‫אולי מכללה שנחשבת ל"הרווארד של האזור"?‬
‫את יודעת, "הרווארד של דרום דקוטה"‬ ‫או "הרווארד של נברסקה".‬
‫היא יכולה לבקר גם בהן.‬
‫תודה.‬ ‫-חוץ מזה...‬
‫אני רק רוצה ששניכם תדעו ש...‬
‫יש לכם את ברכתי, אם...‬
‫תחליטו להיות יחד אחרי שאמות.‬
‫מה?‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫אני אוהבת את שניכם כל כך,‬ ‫ואני לא רוצה שתרגישו אשמים.‬
‫זה טירוף.‬
‫את לא גוססת.‬ ‫אנחנו מכניסים אותך לניסוי קליני.‬
‫רק למקרה שלא תצליחו.‬ ‫-נצליח.‬
‫בדיוק. את לא הולכת לשום מקום.‬
‫חוץ מזה,‬ ‫את יודעת שג'וני ואני נהיה אומללים יחד.‬
‫את רוצה שנהיה יחד רק כי את יודעת‬ ‫שכל הזמן נדבר על כמה שאת חסרה לנו.‬
‫אני לא רוצה שאף אחד מכם יהיה לבד.‬
‫כן. בסדר. אני לא יכול לעשות את זה, סליחה.‬
‫האחות האונקולוגית‬ ‫דיברה על כוחה של חשיבה חיובית.‬
‫זה בהחלט לא חיובי.‬
‫טוב, אם לא את,‬ ‫לפחות תוודאי שזו תהיה מישהי נחמדה,‬
‫מישהי שהיינו מחבבות?‬
‫טוב, אפשר בבקשה להפסיק לדבר על זה?‬
‫בסדר.‬
‫חוץ מזה, יש לי חדשות.‬
‫שכבתי עם דני אתמול בלילה.‬
‫מה?‬
‫אלוהים, סוף סוף. זו הייתה ההצעה הבאה שלי.‬
‫אז איך היה?‬
‫היה נהדר.‬
‫ואז היה נורא.‬
‫אז בערך בדיוק כמו שציפיתי.‬
‫ואו.‬
‫הוא ישמע אותך אוכלת את זה.‬ ‫-אל תגלי לג'וני.‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים, זה טוב.‬
‫אימא לבנה זורחת ומברכת אותנו.‬
‫ועכשיו ניצור מעגל לבנה משלנו.‬
‫אני מצטערת,‬ ‫אבל אנחנו מתעלות רק אנרגיה נשית הלילה.‬
‫כן. לא, יש לי צד נשי מפותח מאוד.‬
‫בבקשה.‬
‫לך.‬
‫בסדר, אין בעיה.‬
‫היי, תיהנו. אני אהיה בבית.‬
‫בסדר.‬
‫הלבנה משפיעה על הגוף ועל הנפש‬
‫כפי שהיא משפיעה על הגאות ועל השפל,‬
‫וכשהלבנה מלאה,‬
‫היא בשיא כוחה.‬
‫הלילה נתחבר לכוח הלבנה‬ ‫ונשלב אותו עם הכוח של כל אחת ואחת מאיתנו‬
‫כדי להתמקד בהחלמה של קייט.‬
‫מי רוצה להתחיל?‬
‫אני אתחיל.‬ ‫-בסדר.‬
‫אימא לבנה,‬
‫אני לוקחת את כל אורך ואת כל אהבתך‬
‫ומשלבת אותם עם הכוח ועם המזל‬ ‫שהביאו אותי עד הלום בחיים.‬
‫ואני נותנת את כל האנרגיה הזאת‬
‫לקייט האהובה שלנו.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב, מי הבאה בתור?‬
‫אני לא בטוחה שאני מאמינה בכוח הלבנה.‬
‫אבל אני כן מאמינה בכוח רצון.‬
‫ומתחת ללבנה המלאה‬
‫אני משתמשת בכל טיפה וטיפה של כוח רצוני‬
‫ושל הנחישות שלי כדי לרפא את קייט שלי,‬
‫שהידידות איתה‬
‫גורמת לי להאמין שאולי...‬
‫אולי באמת יש קסם בעולם.‬
‫ואת?‬
‫את רוצה לחלוק משהו עם קייט?‬
‫אני...‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫לא, קייט, תישארי.‬ ‫תספגי את כוח הריפוי של קרני הלבנה.‬
‫אני אדבר איתה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קייט, תנשמי.‬
‫הטקסים האלה יכולים לעורר הרבה רגשות.‬
‫אין לי סבלנות‬ ‫לשטויות ההיפיות שלך כרגע, קלאוד.‬
‫אני מבינה.‬
‫אז תוציאי הכול.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫למה דווקא קייט חולה?‬
‫היא לא מעשנת, היא מתעמלת.‬
‫היא הולכת לממוגרפיה כל שנה.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫היקום מאוד מסתורי.‬
‫ותראי אותך. איך את בריאה כל כך?‬
‫אחרי כל הסמים שלקחת,‬ ‫כל הפעמים שכמעט מתת ממנת יתר?‬
‫הייתי אמורה למות לפחות 1,000 פעמים.‬
‫למה לא אני?‬
‫עישנתי כל חיי.‬
‫זה לא...‬
‫זה לא הוגן.‬
‫את צודקת.‬
‫זה מבאס.‬
‫ואת כועסת.‬
‫אז אולי ננצל את הכעס הזה ונלך לעזור לה?‬
‫אני לא מאמינה‬ ‫שאני מקבלת עצות על הורות ממך.‬
‫טוב, אולי היקום השאיר אותי פה‬ ‫מסיבה מסוימת.‬
‫בואי.‬
‫שתלתם את הסמים, מניאקים דפוקים.‬
‫אני יודעת מה הזכויות שלי!‬
‫רק בילינו קצת. היא נפלה מגג.‬
‫תודה.‬ ‫-זה לא חוקי?‬
‫מה קרה?‬ ‫-אימא, אל תכעסי.‬
‫לחצתי עליה לעלות לגג.‬ ‫-טולי עזרה לי, נהנינו.‬
‫הם ערכו חיפוש לא חוקי באוטו.‬ ‫-נדבר על זה בבית.‬
‫טלולה הארט,‬ ‫אימא שלך הפרה את תנאי השחרור שלה.‬
‫היא חוזרת לכלא עד השימוע שלה. בואי איתי.‬
‫לא.‬ ‫-בואי.‬
‫אני לא חוזרת לסבתא!‬
‫לא, היא לא יכולה לחזור!‬ ‫-בבקשה!‬
‫אל תיתני להם לקחת אותה שוב! אימא, בבקשה!‬
‫אימא!‬ ‫-היא יכולה להישאר אצלנו.‬
‫באמת?‬ ‫-אנחנו נטפל בה.‬
‫ברור, מתוקה. את משפחה.‬
‫נעזור לך להתגבר על זה. בואי.‬
‫את לא לוקחת את הבת שלי, מרג'י.‬
‫אני אחזור, טלולה.‬ ‫את שומעת? אני אחזור לקחת אותך!‬
‫לכי תזדייני.‬
‫נהדר. תודה, כולם.‬
‫וזכרו, בשבוע הבא נקרא‬ ‫את הפרק הראשון של "מעשי השליחים".‬
‫ואל תשכחו, יש לנו משחק‬ ‫נגד בית הכנסת "בית אל" בשני הבא,‬
‫אז תביאו כפפות ו...‬
‫אבא.‬
‫תראו מי יצא מהמחבוא.‬
‫שמעתי שקבוצת הסופטבול צריכה שחקן חדש.‬
‫אולי נלך לשתות משהו? יש בר לא רחוק מכאן.‬
‫הבירה טובה. הכנפיים נוראיות.‬
‫אבל יש שם כמה מהמלצריות הכי יפות באורגון.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫הבן האובד חזר.‬
‫התפללתי ליום הזה, ועכשיו הוא סוף סוף הגיע.‬
‫איך אתה עושה את זה?‬
‫עושה מה?‬
‫אומר דברים כאלה.‬
‫בלי בושה בכלל.‬
‫אני לא יודע למה אתה מתכוון.‬ ‫-אתה יודע.‬
‫כל הקטע של "איש האלוהים".‬
‫הצביעות.‬
‫הבולשיט.‬
‫תמיד אמרתי שאני רק בן אדם.‬
‫ולכן הם בולעים את זה בשקיקה.‬
‫כל החסידים שלך.‬
‫אבל אני יודע את האמת.‬
‫זה כיף.‬
‫אהבתי.‬ ‫כדאי שנעשה את זה לעיתים קרובות יותר.‬
‫היא מתה בגללך.‬
‫היא שתתה למוות בגללך.‬
‫הרומנים שלך.‬
‫השיפוטיות שלך, כל הבולשיט המתחסד שלך.‬
‫אימא שלך הייתה חולה.‬
‫הייתה לה מחלה.‬ ‫-כן, בגללך.‬
‫שנאת אותה.‬
‫שנאת אותה כי היא ראתה מי אתה באמת.‬
‫ושנאת אותי כי הייתי שם וראיתי הכול.‬
‫לא, מעולם לא שנאתי אותך.‬
‫אני אוהב אותך, בן.‬
‫אל תקרא לי ככה בחיים.‬
‫בקושי היית אבא שלי.‬
‫לא יכולתי אפילו להזמין אותך לחתונה שלי.‬ ‫אתה יודע איך זה מרגיש?‬
‫אבא שלי גר במרחק שלוש שעות,‬
‫ואני לא יכול לראות אותך בגלל מה שעשית!‬
‫"מי בכם חף מפשע..."‬
‫וכולי וכולי.‬
‫דרך אגב, אם באת הנה לנזוף בי,‬ ‫אתה עושה עבודה מעולה.‬
‫אני מרגיש נזוף.‬
‫אבל אפשר לפחות לעשות את זה עם בירות?‬
‫באתי לכאן כי אני אהיה אבא.‬
‫ובמקום להרגיש מאושר,‬ ‫שזה מה שאני אמור להרגיש...‬
‫אני מת מפחד שאני אדפוק הכול,‬
‫בדיוק כמוך.‬
‫אני לא יודע איך לעשות את זה, וזו אשמתך!‬
‫אל תזיין בשכל.‬
‫האדם שגידל אותי היה מפלצת.‬ ‫הוא הרביץ לי אם הרוח נשבה בכיוון הלא נכון.‬
‫אבל אני לא מאשים אותו בטעויות שלי.‬ ‫זה ביני לבין אלוהים.‬
‫מה אתה רוצה ממני? התנצלות?‬ ‫הבטחה שהכול יהיה טוב יותר?‬
‫אתה אדם מבוגר, ג'ון,‬ ‫אתה מקבל החלטות בעצמך.‬
‫אם תדפוק את זה, זו תהיה אשמתך.‬
‫בשעה טובה.‬
‫אני מקווה שאפגוש את הצוציק.‬
‫תרגישי את האהבה של כל מי שסביבך.‬ ‫תני לה להציף אותך.‬
‫תני לה להרים אותך למקום שבו את חופשייה.‬
‫חופשייה מכאב, חופשייה מהסרטן שבתוכך.‬
‫תגידי לי מה את מרגישה.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫תני לאור המרפא להיכנס לתוכך.‬
‫פתחי את ליבך.‬
‫תגידי לי מה את מרגישה.‬
‫אני לא רוצה למות!‬
‫אני לא מוכנה.‬
‫מארה צריכה אותי. אני לא...‬
‫אני רוצה לראות את טקס הסיום שלה‬ ‫ואת החתונה שלה ואת הילדים שלה.‬
‫כל כך נמאס לי מכל הבולשיט הזה. אני פשוט...‬
‫אני כל כך מפחדת,‬
‫ואני פשוט שונאת את זה.‬
‫זה טוב. תוציאי הכול. תני את זה ללבנה.‬
‫בואי ננסה לתעל משהו חיובי יותר.‬
‫זין על זה. זה הטקס שלי!‬
‫זין על הסרטן!‬
‫נכון. בדיוק. לך תזדיין, סרטן!‬
‫לך תזדיין, סרטן!‬
‫לך תזדיין!‬
‫פאק!‬
‫לך תזדיין! פאק! לך תזדיין!‬
‫מה נסגר, ריאן?‬
‫איפה היית? דאגתי נורא.‬ ‫-נטשת את אשתך ההרה?‬
‫אנחנו לא צריכות אותך.‬ ‫-טולי, אפשר שנייה עם אשתי?‬
‫היא אשתי עכשיו, חבר.‬
‫קייט, אני מצטער.‬
‫הייתי צריך לטפל במשהו,‬ ‫אבל לא התכוונתי להדאיג אותך.‬
‫אני יודעת שההיריון היה הפתעה,‬ ‫ואני יודעת שזה שינה כמה תוכניות.‬
‫אם זה קשה מדי, אתה לא חייב להישאר.‬ ‫-בדיוק. ברוך שפטרנו!‬
‫רגע, מה?‬ ‫-אני יודעת שלא רצית ילדים. אני מבינה.‬
‫אבל אני צריכה שתבין שגם אם לא יהיה לי בעל,‬
‫לא אהיה כמו אימא שלי.‬
‫אני קובעת חוקים משלי.‬
‫נכון מאוד.‬ ‫-מולארקי, תעצרי, בבקשה.‬
‫אני לא יודע על מה את מדברת.‬ ‫פשוט הייתי צריך רגע כדי להסתגל לזה.‬
‫רגע, אז לא נטשת אותי?‬ ‫-נטשתי אותך?‬
‫קייט...‬
‫אנחנו משפחה.‬
‫ואת צודקת, אין סיבה שנהיה ההורים שלנו.‬ ‫לא נהיה ההורים שלנו.‬
‫נהיה טובים יותר.‬
‫ושכחתי את זה לרגע,‬
‫אבל אני באמת מאמין בזה.‬
‫וכן, זה מפחיד. זה שינוי גדול.‬
‫אבל כשאת לצידי...‬
‫אני יכול לעשות הכול.‬
‫אני כל כך שמח שנהיה יחד בשארית חיינו.‬
‫את ואני, מולארקי.‬
‫אני עדיין שמה עליך עין.‬
‫יהיה לנו תינוק.‬
‫- זרעי צ'יה -‬
‫אני יכול להכין לך פנקייקים רגילים.‬
‫יש לי מחבוא סודי של קמח לבן וסירופ מייפל.‬
‫ונטיפי שוקולד?‬
‫נחמד.‬
‫סליחה שהתפרצתי באותו יום.‬
‫לא הייתי צריך לצעוק עלייך ככה.‬
‫אימא תמות, נכון?‬
‫אתמול בלילה היא הרשתה לי‬ ‫לענוד את שרשרת הספיר שלה, ו...‬
‫בפעם הקודמת ששאלתי אותה,‬ ‫היא אמרה, "על גופתי המתה".‬
‫טוב, זה לא אומר שאימא שלך תמות.‬
‫למה אתה משקר?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬
‫אבל יש פחות תקווה מאשר בפעם הקודמת.‬
‫מה נעשה?‬
‫את יודעת...‬
‫כשגיליתי שאימא שלך בהיריון איתך,‬
‫התחרפנתי.‬
‫עליתי על האופנוע שלי ו...‬ ‫-היה לך אופנוע?‬
‫זה לא העיקר, אבל אני...‬
‫אמרת שאלה "מלכודות מוות על גלגלים"‬ ‫ואסרת עליי לרכוב עליהם.‬
‫כן. שני הדברים עדיין נכונים,‬ ‫וזה עדיין לא העיקר.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫העיקר הוא שפחדתי.‬
‫כנראה פחדתי יותר מאי פעם.‬
‫פחדתי שאני לא מוכן,‬
‫פחדתי שלעולם לא אהיה מוכן.‬
‫וככה אני מרגיש עכשיו.‬
‫אבל...‬
‫זה העניין לגבי שינויים גדולים בחיים.‬
‫אי אפשר להחליט מתי הם יקרו.‬
‫פשוט צריך לאחוז חזק באנשים שאתה אוהב‬
‫ולהתמודד עם זה.‬
‫יחד.‬
‫אני יודע שאת מפחדת, בסדר?‬
‫גם אני מפחד.‬
‫לא משנה מה יקרה, אני לא הולך לשום מקום,‬
‫ואנחנו נעבור את זה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫היי, קמתם מוקדם.‬
‫אני בדרך לדיקור.‬ ‫-אני אקח את המפתחות שלי.‬
‫לא, תיהנו מהפנקייקים. אני אסע לבד.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן.‬
‫- חוות קלרמן -‬
‫תודה.‬
‫היי, חמוד. קדימה, בוא נזוז.‬
‫היי.‬
‫ואו. הדיקור כנראה היה מוצלח. את זוהרת.‬
‫רכבתי על סוס.‬
‫באמת?‬
‫זה היה מדהים. בדיוק מה שהייתי צריכה.‬
‫אני יודעת שאתה לא רוצה‬ ‫לדבר על הדברים האלה.‬
‫על מה שיקרה אם לא אהיה פה, אבל...‬
‫זה בסדר.‬
‫אפשר לדבר על זה.‬
‫בסדר.‬
‫יופי.‬
‫אני רוצה לדבר על הלוויה שלי.‬
‫ויש כמה דברים מיוחדים שאני רוצה שתעשה.‬
‫כדאי לך לכתוב את זה.‬
‫בסדר.‬
‫אני צריכה שתשיג‬ ‫קופסת סיגריות "וירג'יניה סלים".‬
‫ואייפוד.‬
‫בסדר.‬
‫ותמונה של דיוויד קסידי.‬
‫בסדר.‬
‫ו... שתהיה תמונה צבעונית.‬
‫טלולה רוז!‬
‫אלוהים, דני! אני רוצה את המפתח שלי בחזרה.‬
‫הצלחתי. הכנסתי את קייט לניסוי.‬
‫מה?‬
‫החבר שלי במאיו קליניק משך בחוטים,‬ ‫וקייט התקבלה לניסוי!‬
‫הוא אומר שיש תוצאות מבטיחות‬ ‫בטיפול בסרטן אגרסיבי כמו זה של קייט.‬
‫היא בפנים?‬ ‫-היא בפנים!‬
‫אלוהים! דני, תודה.‬
‫תודה. אני אוהבת אותך.‬
‫- כעבור עשר שנים -‬
‫בסדר. החתונה יכולה להתחיל.‬
‫הסנדקית של הכלה מוכנה.‬
‫ואו.‬