VAD SOM ÄN HÄNDER
- Kate! - Kate!
- Kate, hör du mig? - Kate. Hallå!
- Jag har vatten. - Vi ringer 112.
- Vad hände? - Hon behöver luft.
- Jag kan ta hand om min dotter. - Kan nån stänga av musiken?
Ambulansen är på väg.
Sluta, jag mår bra.
Jag blev bara så varm, och jag drack all den där champagnen.
Men jag mår bra. Jag lovar.
- Du mår inte bra, Katie. - Jag...
Ta inte hit några sjukvårdare. Jag går in och lägger mig.
Jag har en läkartid på måndag. Jag tar upp det här då.
Fortsätt dansa. Det är en fest!
- Mamma. - Förlåt att jag skrämde dig.
Jag mår bra. Jag ska bara gå och lägga mig.
- Här. - Det är lugnt.
Vad löjliga ni är. Jag kan gå.
Nej, det är lugnt.
Vad är det med mamma? Ingen säger nåt till mig.
Ingen aning. Ingen säger nåt till mig heller, raring.
Varför sa du inget om cancern?
- Jag hade tänkt det. - När?
Jag hade tänkt göra det idag,
men metastaser i benvävnad och lever passade inte in i löftena.
Det är inte kul.
Jag ville att ni skulle ha kul. För en gångs skull.
- Innan jag börjar med cellgifterna. - Du ska inte ta hand om oss.
Det är det jag säger.
Alla flippar ur. Det var exakt det jag inte ville.
Jag ville ha ett normalt bröllop.
Från och med nu finns jag här för dig. Okej?
Jag tänker inte lämna din sida.
Tull, du ska lämna min sida,
för det är min bröllopsnatt och jag tänker ha sex med min man.
Du ska få skjuts av Danny,
för jag har hört att Celeste har gett tillbaka ringen.
Försöker du styra mitt kärleksliv?
Du måste! Jag har cancer. Du kan inte säga emot.
Du är så jäkla jobbig, vet du det?
Det är därför du älskar mig.
Är du okej?
Vill du prata?
Metastaser i benvävnad och lever...
Det där låter...
Det är inte bra, va?
Jag menar...
Nåväl...
Tur att jag är känd.
Jag ordnar en plats i en studie för...
Nån banbrytande behandling. Det finns såna över hela landet.
Jag hittar den bästa - ringer några samtal, drar i lite trådar.
Sen är hon med.
Ja. Om nån kan göra det är det du, Tallulah.
Förlåt att jag inte sa nåt om Celeste.
Det är lugnt.
Jag hade hoppats på att om nån skulle få hångla med dig,
så skulle det ha varit jag.
Jag hånglar inte med upptagna män.
- Bara kvinnor. - Okej! Som sagt - hon kysste mig.
Okej, men det andra jag sa precis nyss?
- Om dig och mig? - Gör vi det här nu?
Jag vet att du har trånat efter mig...
- Trånat? - Ända sen jag kom tillbaka.
- Du är så självgod. - Jag har trånat efter dig också!
Du har ett väldigt konstigt sätt att visa det på.
Tror du inte att jag blev jättedeppig
när jag hörde att du var singel och min granne?
- Vi behöver inte göra det här. - Jag hade flickvän. Sen två år tillbaka.
- Vi bodde ihop. - Visst. Okej.
- Jag vet inte varför vi... - Jag tänkte på dig hela tiden.
Men en del av mig tyckte att det kanske var för sent eller nåt.
Men vet du vad? Åt helvete med för sent.
Varför kan vi inte bara stå för vad vi känner?
Du säger bara det här för att du precis blev dumpad.
Nej. Jag säger det för att det är sant.
- Varför erkänner du inte... - Att jag trånade? Visst.
Stäm mig. Men bara för att jag inte kunde få dig.
- Det var likadant för dig. - Gör inte det här.
- Vadå? - Vi har väntat i 20 år.
Tala för dig själv. Jag väntade inte.
- Du är rädd. Det är allt. - Nej.
Jag är inte bra på sånt här.
- Än sen? Inte jag heller! - Exakt.
Men vi är bra på att vara vänner. Det är det jag behöver just nu.
Så att jag kan fokusera på Kate.
Jag måste hjälpa henne igenom det här och
jag behöver bara ha dig som vän.
Jag har inte många såna, sportkillen.
Vi behöver inte...
Hur ser din framtid ut?
Varför är skolor så besatta av den frågan?
Säg bara att du kommer att ta emot ditt andra nobelpris i litteratur
medan din make Shaun Cassidy stolt ser på med era tre barn.
Varför är jag gift med Shaun Cassidy och inte David?
Jag är gift med David.
Hur kul hade det varit om vi gifte oss med bröder?
Bli inte för uppspelt.
David och jag skiljer oss efter min affär med John Travolta.
Det känns rätt för dig.
Ni har jobbat med det där i timmar. Det är jobbigt att bara titta på er.
Ta en paus.
Slappna av.
Vill ni ha ett bloss? Jag brukar inte erbjuda det,
men min vän Al har odlat det här.
Det är seriöst det bästa gräset jag nånsin har rökt.
Det är helt jävla enastående.
Kul, men nej tack.
När du ligger på din dödsbädd önskar du inte att du jobbat hårdare
eller fyllt i mer papper.
Du kommer att önska att du hade rökt det här gräset
och haft mer kul med din mamma.
Vadå, vill du?
Jag menar...
Det är sista året
och hur många tillfällen kommer vi få att röka helt jävla enastående gräs?
Du är galen, Mularkey.
Galna Mularkey.
Andas in.
Är du okej?
Japp. Här.
Lugn som en filbunke.
Så lugn.
GRATTIS KPOC
SEATTLES BÄSTA HELG-NYHETSKANAL JUNI 1988!
Ers Majestät.
Skönt med en accessoar som passar till allt.
Ursäkta mig. Hej. Jag skulle vilja utbringa en skål.
Tully, när du började jobba som ankare låg vi sist.
Men efter två väldigt korta år
har du gjort KPOC till nummer ett på helgerna.
- Ja! - För Tully!
Tully!
Jag hade aldrig klarat det utan min plåtman, mitt lejon
och min fågelskrämma - och givetvis Toto.
Jag är Glinda, såklart.
- Vem är jag? - Fågelskrämman.
Fågelskrämman, ja.
Vänta! Jag har en skål till.
Till Johnny, som just fick nordvästra regionens journalistpris
för sin artikel om hemlöshet i Seattle.
Jag älskar dig så och jag vet att du kommer att uträtta stordåd.
- För Johnny. - För Johnny!
Tack, min fru.
Jag kräver att alla kommer in och tittar på mitt pris på mitt kontor.
För jag är en ödmjuk man som hatar uppmärksamhet.
På tal om ödmjuk - låt mig skryta om Kate en stund.
Hon är redan klar med fyra kapitel i sin nya roman.
Trots ett krävande heltidsjobb,
ett fullspäckat privatliv och en ganska krävande make.
- Ja. - Kate, du förbluffar mig varenda dag.
- För Kate! - För Kate!
- Det hade du inte behövt. - Du förtjänar en skål.
Vi kanske kan fortsätta firandet hemma.
Blä. Kan vi ha en konversation där ni två inte planerar sex?
Vi är fortfarande nygifta.
Två år är inte nygifta.
Hörni!
- Det här är ett sånt ögonblick. - Vadå?
När man inser att man gör det. Man är i det!
- I vadå? - Livet!
Det händer just nu och det är bättre än vad nån av oss hade kunnat föreställa sig.
- Vadå? - Inget. Du är bara gullig.
Jag önskar att vi kunde frysa det här ögonblicket.
Ja. Som att bo i ett fotografi.
Fantastiskt. Jag antecknar det till min roman.
För KPOC. Må hon regera länge.
Instämmer!
- Johnny, ses vi imorgon? - Självklart.
Bakis-racketboll är min specialitet. Det här måste svettas ut.
Förlåt, jag drack nog för mycket öl. Jag...
- Är du okej? - Jag tar det.
Hur kan du redan spy? Vad är du för en amatör?
Det här är inte likt dig.
Påstår du att jag är alkoholist?
Nej, du gillar att ha kul. Det gör vi alla.
- Jag kanske åt dåliga räkor? - Vi åt inte räkor.
- Herregud, Kate. Du kanske... - Nej.
- Du vet inte vad jag tänkte säga. - Jag är inte gravid.
Så du visste.
Jag kan inte vara gravid. Vi kom överens om att vänta ett år till.
Vi har en plan. Jag skriver klart boken och vi sparar pengar.
Johnny vill åka till Sydamerika och jag till Europa.
Vi reser i ett halvår. Sen skaffar vi barn.
Wow. Det där är en bra plan.
Ja. Jag älskar vår plan.
Minns du när Carol trodde att hon var med barn?
Hon hade legat med väderkillen Phil.
Hon har graviditetstester på skrivbordet. Vi tar ett och kollar.
Visst. Men jag är inte gravid. Inte en chans. Så...
- Jag fattar inte att jag är gravid. - Inte jag heller. Jag är inte redo.
Du är inte redo? Vad ska jag säga till Johnny?
Ja. Han är verkligen inte redo.
Fan.
Du, han älskar ju Bruce Willis.
- Ja. - Han och Demi Moore ska ha barn.
Så Johnny och Bruce Willis har nåt gemensamt - det är rätt coolt.
Börja med det.
Var vill du börja?
De verkar rekommendera en terapeut när det är kört.
Är det vad du tror?
- Vadå? - Att det är kört.
Jag...
Jag vet inte.
Nej, det tror jag inte.
Hur mår du?
Okej.
Trött.
Illamående.
Det är normalt med cellgifter. Jag har gjort det förr. Jag är en veteran.
Och den här gången vill Johnny att jag provar alternativa terapier,
men det har bara gått några veckor, så jag vet inte om de hjälper.
Han tror att de gör det.
Tully gör allt för att hitta en klinisk studie åt mig.
Det finns en som verkar lovande i Stanford, så vi får se.
Och Marah mår bra.
Tror jag.
Hon är orolig.
Hon vill inte prata om det.
Och jag försöker, men...
...hon har redan gått igenom så mycket.
För mycket.
För ett barn.
Det är bara... Det är hemskt.
Men hur mår du?
- Det sa jag precis. - Du berättade om alla andra.
Jag vill veta hur du mår.
Jag är trött och illamående.
Jag menade känslomässigt. Hur känner du dig?
Kate.
Jag känner skuld.
Varför då?
För att jag svek alla.
De blev så glada när jag blev bättre.
Nu är alla rädda och upprörda.
Igen.
På grund av mig.
Du vet väl att det inte är ditt fel att cancern sprider sig?
Jag vet.
Intellektuellt sett.
Vi ska prova en sak.
Blunda.
Visualisera dig själv nånstans.
Där du är fri.
Fri från allas förväntningar. Fri från skuld.
Fri att uppleva världen genom dina egna ögon.
Hur ser det ut?
Kom ihåg att andas när du låter energin flöda genom din kropp.
Skulle det inte bli mer effektivt om hon rörde vid dig?
Det hjälper mot biverkningarna från cellgifterna. Jag gillar det.
Det är säkert skönt att slippa ljudbaden och hot yoga
som Johnny anordnar.
- Skämta inte. - Han har blivit Cloud.
Kommer du till Dama Luna imorgon?
Visst. Vem älskar inte en mångudinneritual?
På den riktiga medicinfronten -
jag ska prata med Stanfords chefsonkolog imorgon.
Det tog tre veckor att fixa. Platsen är så gott som din.
Du ägnar så mycket tid åt det här.
Sluta. Det viktigaste är att du blir bättre.
Där är du ju. Jag har letat efter dig.
Och jag har letat efter dig.
Jaha. Okej. Vi sätter oss ner.
- Är allt som det ska? - Visst, allt är bra. Ja.
Kanske inte.
Jag vet att du vet vad jag vill, och jag vet vad du vill,
och det kanske kan vara samma sak.
Men det kan också vara olika saker.
Okej.
Bruce Willis är nån som försöker komma underfund med allt.
Som vi.
Ibland blir livet inte som man tänkt sig. Man får ta tag i det...
- Kate är gravid! - Jag skulle komma dit!
Va?
Jag har en taxi om nån vill dela.
Johnny, är du okej? Det ser ut som att nån har slagit dig med en stekpanna.
Är du okej?
Du har varit tyst sen vi lämnade festen.
Du också.
Hur känns det?
Jag ska bli någons pappa.
Precis som Bruce Willis.
Jag vet att vi hade planer.
Sant, men planer ändras, Mularkey.
Och det är okej - sånt är livet. Inget varar för evigt.
Ja.
Ingen människa har varit så här hög.
Hur länge har vi legat på golvet?
- Det känns som en evighet. - Vad är klockan?
Sex?
Noll, tjugotvå.
Jäklar.
- Vi missade det nästan. - Vadå?
Månuppgången.
Vi måste hälsa Moder Måne välkommen för hon är full ikväll.
Vi måste insupa hennes feminina energi.
Kan vi göra det här inne?
Vi måste upp på taket. Vi måste komma så nära vi kan.
Mot månen!
Mot månen.
Erkänn. Ni är glada att vi gör det här.
Jag erkänner allt.
Hon är så fin.
Jag önskar att jag kunde skriva min uppsats om det här.
Varför kan du inte det?
Kära college,
ett exempel på min väg mot personlig utveckling
var gången då jag blev stenad och kommunicerade med månen på ett tak.
Jag hade tagit in dig.
- Ja, vårt huvudämne kan vara att röka på. - Och astronomi.
Ja.
Kom igen! Titta!
Kom igen. Månen tittar på oss! Nu visar vi vår respekt!
Låt oss dansa i förundran inför hennes kraft och skönhet.
Jag vet hur jag ska få upp er två!
- Cloud, sluta. - Vadå?
- Det är inte roligt! - Herregud!
Sluta!
Du skulle ha sett din min.
Åh nej.
Gick det bra?
Skulle damen vilja ha en cocktail?
- Ja, tack. - Okej.
Botten upp.
- Det smakar kompost. - Det är rent vetegräs.
En kille i cancerstödgruppen tror blint på det.
Jag kanske inte lever längre,
men livet kommer åtminstone att kännas långt.
Hej.
Herregud, det luktar som varma sopor.
Marah, är du hög?
Nej.
Jag känner lukten. Herregud, det är mitt på dagen.
Du röker gräs mitt på dagen.
Hon har ett recept. Det är mot illamåendet.
Ta det lugnt. Jag tog typ ett bloss. Jag ville bara ha lite kul.
Nån måste ju ha det.
Gå till ditt rum. Vi får prata sen.
Det var ändå dit jag var på väg.
Vad är det här för skit?
- Ett linfrökex. - Vad hände med de riktiga kakorna?
Din mamma ska inte äta socker.
- Så ingen får äta kakor? - Precis.
Jag fattar. Så för att mamma är döende får ingen av oss leva?
Nu räcker det, din otacksamma unge.
Din mamma sa gå till ditt rum, så gå till ditt jävla rum!
Jag längtar tills jag kan dra härifrån och börja på college!
"Våra övergångsspecialister kan hjälpa till under denna svåra tid."
Jag fick det här på posten idag. Jag orkar inte.
"Från kremeringsnischer till grönskande trädgårdar med påfåglar -
vi har allt."
De utelämnade bara gamarna.
Du låter arg.
- Jag skulle inte säga arg. - Vad skulle du säga?
Jag vet inte hur jag känner.
Eller om det spelar nån roll.
Tror du att det inte spelar nån roll - hur du känner?
Oavsett måste jag bestämma om jag ska kremeras
eller ha påfåglar på min grav.
Har du pratat med din familj eller dina vänner?
Det går inte.
De vill bara rädda mig. De är inte redo att prata om...
Nej, tack ska du ha, doktorn.
Jag uppskattar att du tar dig tid, och din studie låter otrolig.
Jag tror att min vän skulle bli en bra kandidat.
Vad tror du?
Vi kan åka till Kalifornien imorgon, om vi behöver...
Ursäkta?
Vadå "för aggressiv"?
Är det inte den sortens cancer du försöker bota?
Du borde åtminstone undersöka henne innan du avgör om hon platsar.
Nej, snälla, säg inte att du förstår.
Min vän är döende och hon behöver din jävla hjälp.
Men du är bara intresserad av att bota den fina, artiga typen av cancer.
Ja, jag är upprörd.
Jag har förlorat tre jävla veckor på den här skiten.
Hon behöver inte din jävla studie.
Lycka till med att bota cancer utan henne. Helvete!
Kan du komma över?
Jag vet att det är dumt att självmedicinera med sprit, men...
Jag hämtar glasen.
Tråkigt att hon inte fick en plats.
Fan ta dem. Vi har fortfarande din vän på Mayokliniken.
- Han har inte ringt tillbaka än. - Ring igen.
Kontoret är stängt. Jag har ringt tre gånger.
Ring igen.
Får hon inte vara med i nån av studierna...
Okej.
Slappna av. Jag lovar att jag gör det imorgon bitti.
Tack.
Nu öppnar vi den här. Vi kan dricka direkt ur flaskan.
Men det vore just snyggt.
Den här grejen...
Vad vill du...
Vad gör du?
Ta med mig upp.
Det var ju en dum idé.
Ja.
Men jag bara...
Jag vill bara glömma vad jag känner.
För en minut.
För det första,
det handlar inte bara om en minut. Låt oss klargöra det.
- För all del. - Ja.
Fem minuter, då.
Eller en hel natt.
Tully. Och sen då?
Sen inget.
Vi glömmer att det hände.
Glömmer.
Det där låter...
Jag vet att det är en dum idé.
- Jag vill bara... - Knulla bort smärtan?
- Gör inte narr av mig. - Det gjorde jag inte.
Tully, jag tror inte att det här är...
Jag vet att det är en dum idé.
- Det är en dum idé! - Jag vet!
Givetvis är dumma idéer mina favoritidéer.
- Hur blir det så här efter sex? - Det är livets mirakel.
Gravida kvinnor har fin lyster för att de är svettiga - för att de spyr.
Du ser bra ut.
Förutom att du har
lite spya på halsen.
I natt drömde jag att jag födde en koala.
- Kul! - Nej! Den bet mig.
- Och var har du pappa björn? - Han spelar racketboll med Mutt.
Hur är det med honom?
Du vet när Bruce Willis springer runt barfota i ett smutsigt linne
med ett maskingevär?
Han är lite mindre avslappnad än så.
Det är en stor omställning. Han vänjer sig snart.
Ja, kanske.
Fan. Jag kan inte dricka det här, va?
Frågar du mig?
Jag måste till en läkare.
Hur är det med dig? Ballar du ur?
Typ.
Jag tror att jag redan kan känna henne.
- Henne? - Ja.
Tull,
jag älskar henne redan.
Jag också.
- Vi ska ha barn! - Vi ska ha barn!
- Gud, vi ska ha barn. - Vi ska ha barn.
Vi ska ha barn!
Jag är... Hallå?
Hej, Mutt.
Vad menar du?
Ja. Visst. Jag ska hälsa honom det. Okej.
Johnny dök aldrig upp.
God morgon.
Tittar du på mig när jag sover?
Du snarkar så gulligt.
Du är som en gullig kanin som håller i en motorsåg.
Vad gör du?
Jag tänkte att jag skulle göra frukost på sängen.
- Mina pannkakor? Legendariska... - Nej...
Vad gör du?
Vi pratade om det igår.
Jag gör ingenting.
Jag sa bara pannkakor.
Kate behöver mig. Jag har inte plats för nåt annat.
- Det vet du. - Jag fattar.
- Gör du? - Ja.
Men du vet att det är okej...
- Inget är okej. - ...att släppa in mig.
Att vara med mig.
Du sviker inte Kate. Hon vill att du ska vara lycklig.
Herregud, sportkillen‚ jag är...
Det är inte vad det här är.
Jag kan bara inte göra det här.
Just nu.
Okej? Jag...
Förlåt, kan du bara...
Kan du bara gå?
Hur går det med skrivandet? Du måste ha en hel bok nu.
Inte än, men snart. Jag känner mig väldigt inspirerad.
- Får jag läsa några kapitel? - Nej.
- Ett stycke? En mening? - Inte ett ord.
Ge mig en ledtråd.
- Gå bort från datorn. - Okej.
Hej, Marah. Hur är det?
Jag har husarrest, men jag får väl bröd och vatten?
Börja inte.
Du kan få låna mitt halsband på Dama Luna-ceremonin ikväll.
Det med safirerna.
Nej tack.
Du ville låna det på bröllopsgenrepet.
Jag hoppar över mångrejen. Jag känner inte för det.
Det är inte frivilligt.
- Ska jag få mer utegångsförbud? - Nu räcker det. Det är lugnt.
Du behöver inte om du inte vill.
Det är ditt om du ändrar dig.
Okej.
Kate, är du okej?
Fan! Jag bröt nog fotleden.
Min fotled.
Moder Måne, läk denna fotled med ditt ljus.
Tyst! Det här måste undersökas.
- Vi gör ju det nu. - Av en läkare.
- Din mamma kan köra oss. - De är inte hemma. De spelar bridge.
- Sean? - Han är hos Robbie!
- Ska vi ringa en ambulans? - Barn! Det är lugnt. Jag fixar det.
Kom igen.
- Okej. - Försiktigt!
- Okej, djupa andetag. - Herregud.
Okej.
Jag älskar att köra när jag är hög. Det är som att köra ett rymdskepp.
Förlåt, tjejer. Asteroidbälte.
Herregud, måste du?
Jag försöker bara slappna av. Det är väldigt spänt i bilen.
Veva ner rutan i alla fall.
Helvete, snutar.
Det är lugnt. Slappna av. Ta det lugnt. Allt ordnar sig.
Så länge de inte hittar drogerna i handskfacket är det lugnt.
Var fan är han?
Jag ringde KPOC, racketbollklubben, hans favoritbarer,
kaféet där han trodde att han såg Jean Smart.
- Han älskar Designing Women. - Okej.
Låt oss tänka rationellt.
- Han stack och kommer aldrig tillbaka. - Kanske...
Så är det.
Vi säger att du har rätt - Johnny stack. Vet du vad som händer då?
Jag föder barnet och sen kryper jag ner i ett hål och dör av skam?
Nej, du och jag uppfostrar barnet själva.
- Gör vi? - Ja!
Än sen om han inte kommer tillbaka? Vi behöver inte honom.
Vi ska uppfostra skiten ur barnet.
- Skulle du göra det? - Ja. Det blir toppen.
Vi köper en havstomt, åker båt på helgerna.
Jag kan inte köra båt. Kan du?
Vi lär oss.
Är du säker?
Ja.
Jag är snygg i de där franska, randiga tröjorna.
Är du säker på det här med att uppfostra ett barn?
Du ville ju inte ha barn.
Nej, jag ville inte bli mamma. Jag kan vara pappa. De gör det roliga.
De går på zoo och lär dem cykla, och jag kan fokusera på min karriär.
Pappor behöver bara dyka upp i skolan nån gång ibland - sen är de hjältar.
- Att vara pappa är grymt. - Ska jag vara mamman?
Ska jag byta blöjor, tvätta, laga mat, natta barnen
och hälsa dig välkommen med en martini iklädd en sexig regnkappa?
Du behöver inte göra allt det där. Vi löser det.
Vi kan vara mamma och pappa båda två. Vi kan bestämma själva. Det blir toppen.
Bara du och jag och vår lilla bebis.
Firefly Lane-tjejer för evigt.
Tack så mycket.
Vi måste ta itu med Johnny. Ska vi anmäla honom saknad?
Det måste nog ha gått ett dygn.
Det är nog dubbelt så lång tid för nyblivna pappor.
Tack för att du kom tidigt.
Jag ville göra entré innan Moder Måne gjorde det.
Johnny, maten är klar!
Det här ingår nog inte i Johnny Ryans makrobiotiska diet.
Mularkey.
Rött kött, alkohol?
- Jag skulle laga linslimpa. - Det är till dig och Tully.
Min terapeut sa att jag borde börja fokusera på vad jag vill,
och jag ville prata med er om en sak.
Så, det är de här skolorna jag vill att Marah tittar på nästa år.
Om jag inte är här.
Hon behöver inte ansöka till alla, men hon ska besöka dem.
Kate, det här är löjligt.
Harvard?
Hennes betyg är bättre och högskoleprovet återstår.
De där skolorna som är "nåntings Harvard"?
Typ South Dakotas Harvard eller Nebraskas Harvard?
Hon kan kolla in dem också.
Tack.
Och jag vill att ni båda ska veta
att ni har min välsignelse
om ni vill vara tillsammans när jag är borta.
- Va? - Vad i helvete?
Jag älskar er så mycket. Ni får inte känna skuld.
Det här är galet.
Du är inte döende. Vi ska få in dig i en klinisk studie.
- Bara i fall att. - Det ska vi.
Exakt. Du ska ingenstans.
Johnny och jag skulle driva varandra till vansinne.
Du vet att vi bara kommer att prata om hur mycket vi saknar dig.
Jag vill inte att nån av er ska vara ensam.
Okej. Jag klarar inte av det här. Förlåt.
Sjuksköterskan pratade om
hur viktigt det är att tänka positivt. Det här är inte positivt.
Om det inte är du, kan du se till att det är nån trevlig?
Nån vi hade gillat?
Kan vi sluta prata om det här?
Okej.
Dessutom har jag nåt att berätta. Jag låg med Danny igår.
Va?
Äntligen. Det skulle bli mitt nästa förslag.
Hur var det?
Det var jättebra.
Och sen var det hemskt.
Så det gick som förväntat.
Wow.
- Han kommer att höra dig äta det där. - Säg inget.
Herregud.
Herregud, vad gott det var.
Moder Måne stiger för att hälsa oss.
Nu bildar vi vår egen måncirkel.
Vi kanaliserar endast feminin energi ikväll.
Jag har en väldigt feminin sida.
Snälla.
Lämna oss.
Okej. Det är lugnt.
Ha så kul. Jag väntar där inne.
Okej.
Månen påverkar kropp och själ på samma sätt som den påverkar tidvattnet.
När det är fullmåne når hennes energi sin kulmen.
Ikväll ska vi få kontakt med månens kraft
och kombinera den med våra egna styrkor för att fokusera på att läka Kate.
Vem vill börja?
- Jag börjar. - Okej.
Åh, Moder Måne,
jag tar allt ditt ljus och din kärlek
och förenar det med den styrka och tur som har tagit mig så här långt.
Och jag ger all den energin
till vår kära Kate.
- Tack. - Okej, vems tur är det nu?
Jag vet inte om jag tror på månens kraft.
Men jag tror på viljestyrka.
Och under den här fullmånen
använder jag all viljestyrka jag har
och min beslutsamhet för att läka min Kate,
vars vänskap
får mig att tro att kanske...
Kanske finns det magi på riktigt trots allt.
Och du? Vill du dela nåt med Kate?
Jag...
Jag klarar inte det här.
Nej, Kate. Stanna.
Absorbera månens strålar. Jag pratar med henne.
Kate, andas.
De här ceremonierna kan väcka mycket känslor.
Jag behöver inte ditt hippie-nonsens just nu.
Jag fattar.
Så ut med det.
Det går inte ihop.
Varför är det Kate som är sjuk? Hon röker inte, hon tränar.
Hon går på mammografi varje år.
Jag vet inte.
Universum är mystiskt.
Och hur kan du vara så frisk?
Efter alla droger? Alla gånger du nästan överdoserade?
Jag borde ha dött tusen gånger.
Varför inte jag?
Jag har rökt i hela mitt liv.
Det är inte...
Det är inte rättvist.
Du har rätt.
Det suger och du är förbannad.
Så varför använder vi inte det och går och hjälper henne?
Jag fattar inte att jag får föräldraråd av dig, av alla människor.
Tja, universum kanske låter mig vara kvar av en anledning.
Kom.
Ni planterade drogerna, era jävla svin.
Jag kan mina rättigheter. Vi hade kul. Hon ramlade ner från ett tak.
- Tack. - Är det olagligt?
- Vad hände? - Bli inte arg.
- Vi var uppe på taket. - Vi hade kul.
- De gjorde en olaglig visitation. - Vi pratar hemma.
Tallulah Hart, din mor har brutit mot sin villkorliga dom.
Hon skickas tillbaka till fängelset. Följ med mig.
Nej, inte tillbaka till mormor!
- Nej, det går inte! - Snälla!
Du får inte låta dem ta henne igen! Mamma, snälla!
- Mamma! - Hon kan bo hos oss.
- På riktigt? - Vi tar hand om henne. Självklart, raring.
Vi hjälper dig igenom det här. Kom.
Du tar inte min unge, Margie.
Jag kommer tillbaka, Tallulah. Jag kommer och hämtar dig!
Fan ta dig!
Toppen. Tack, allihop.
Nästa vecka är det första kapitlet i Apostlagärningarna.
Glöm inte att vi har en match mot Temple Beth-El på måndag kväll.
Ta med handskarna och...
Pappa.
Nämen, titta vem som kommer.
Jag hörde att softbollaget behövde nya spelare.
Vi kan väl ta ett glas? Det finns ett ställe här borta.
Ölen är god. Kycklingvingarna är hemska.
Servitriserna är de trevligaste i Oregon.
Det är kul att se dig.
Den förlorade sonen återvänder.
Jag har bett för den här dagen. Nu är den äntligen här.
Hur gör du det?
Gör vad?
Säger sån där skit.
Utan att röra en min.
- Vad menar du? - Du vet.
Hela den här "Guds tjänare"-grejen.
Hyckleriet.
Skitsnacket.
Jag är inget annat än mänsklig.
Det är därför de går på det.
Alla dina följare.
Men jag vet sanningen.
Vad roligt vi har. Jag gillar det. Vi borde göra det oftare.
Det är ditt fel att hon är död.
Hon drack ihjäl sig på grund av dig.
Ditt kvinnotjusande.
Ditt dömande av henne. Ditt skenheliga skitsnack.
Din mor var sjuk.
- Hon hade en sjukdom. - Ja, på grund av dig.
Du hatade henne.
Du hatade henne för att hon såg vem du var.
Och du hatade mig för att jag var där och såg allt.
Nej, jag hatade aldrig dig.
- Jag älskar dig, min son. - Kalla mig aldrig det där.
Du var knappt en far.
Jag kunde inte bjuda dig till bröllopet. Vet du hur det känns?
Min egen far bor tre timmar bort,
och jag kan aldrig träffa dig på grund av det du gjorde!
Han som är fri från synd...
Etcetera.
Om du kom hit för att skälla ut mig har du lyckats.
Jag känner mig utskälld.
Men kan vi åtminstone göra det över en öl?
Jag kom hit för att jag ska bli pappa.
Och istället för att känna mig glad, som jag borde...
...är jag skräckslagen att jag kommer att sabba det.
Precis som du gjorde.
Jag vet inte hur man gör. Det är ditt jävla fel!
Kom inte med den där skiten.
Jag blev uppfostrad av ett monster. Han slog mig för minsta lilla.
Jag klandrar inte honom för mina misstag. Det är mellan mig och Gud.
Vad vill du ha? En ursäkt? Ett löfte om att allt blir bättre?
Du är en vuxen man, John. Du gör dina egna val.
Om du sabbar det är det ditt fel.
Grattis.
Hoppas att jag får träffa ungen.
Känn kärleken från alla runt omkring dig. Låt den skölja över dig.
Låt den lyfta dig till en plats där du är fri.
Fri från smärta, fri från cancern inuti dig.
Berätta vad du känner.
Jag vet inte.
Släpp in det helande ljuset.
Öppna ditt hjärta.
Berätta vad du känner.
Jag vill inte dö.
Jag är inte redo.
Marah behöver mig.
Jag måste vara där när hon tar examen, och när hon gifter sig och skaffar barn.
Jag är så jävla trött på den här skiten. Jag bara...
Jag är så rädd, och jag bara hatar det.
Det är bra. Ut med det. Ge det till månen.
Vi tänker på nåt mer positivt.
Fan heller, det här är min ceremoni. Cancer kan dra åt helvete!
Precis. Exakt. Dra åt helvete, cancer!
Dra åt helvete, cancer!
Fan ta den!
- Vad fan, Ryan? - Var var du?
Övergav du din gravida fru?
- Vi behöver inte dig. - Kan jag få prata med min fru?
Hon är min fru nu, kompis.
Kate, jag är ledsen.
Jag behövde ta hand om en grej. Jag menade inte att oroa dig.
Bebisen var en överraskning och det blir ändrade planer.
- Du behöver inte stanna. - Precis!
- Va? - Du ville inte ha barn. Jag fattar.
Men jag vill att du förstår att,
med eller utan make - jag tänker inte bli som min mor.
Jag bestämmer själv.
- Det stämmer. Det gör du. - Mularkey, sluta.
Jag vet inte vad du pratar om, men jag behövde lite tid att vänja mig.
- Vänta, så du övergav mig inte? - Överge dig?
Kate...
Vi är en familj.
Vi behöver inte bli som våra föräldrar. Vi kommer inte att bli det.
Vi kan bli bättre.
Jag glömde bara bort det för en sekund, men jag tror verkligen det.
Ja, det här är läskigt. Det är en jättestor förändring.
Men med dig vid min sida...
...kan jag göra allt.
Jag är så glad att vi har varandra för resten av livet.
Du och jag, Mularkey.
Jag håller ett öga på dig.
Vi ska ha barn.
Jag kan vispa ihop en vanlig smet.
Jag har gömt undan vitt mjöl och lönnsirap.
Chokladbitar också?
Schyst.
Förlåt att jag tappade humöret häromdagen. Jag borde inte ha skrikit så där.
Mamma kommer att dö, va?
Igår sa hon att jag kunde få ha hennes safirhalsband.
Sist jag frågade henne sa hon över hennes döda kropp.
Det betyder inte att din mamma kommer att dö.
Varför ljuger du?
Vi vet inte.
Men det ser inte lika ljust ut längre.
Vad ska vi göra?
Du vet...
När jag fick höra att din mamma väntade dig
flippade jag ur.
- Jag tog min motorcykel... - Hade du en motorcykel?
Inte riktigt poängen, men...
Enligt dig är de dödsfällor som jag aldrig får åka på.
Det är fortfarande sant, och fortfarande inte poängen.
- Okej? - Okej.
Poängen är att jag var rädd.
Jag har nog aldrig varit mer rädd för nånting.
Rädd att jag inte var redo,
rädd att jag aldrig skulle bli redo.
Det är lite så jag känner just nu.
Men det är grejen med stora förändringar i livet.
Man väljer inte när de händer. Man får bara hålla hårt i dem man älskar
och ta sig igenom det.
Tillsammans.
Jag vet att du är rädd.
Jag är också rädd.
Vad som än händer ska jag ingenstans och vi kommer att ta oss igenom det här.
Jag lovar.
God morgon.
- Jag ska till akupunkturen. - Jag hämtar mina nycklar.
- Nej, ät era pannkakor. Jag kan köra. - Okej.
Ja.
Tack.
Hej, kompis. Kom igen.
Hej.
Oj. Akupunkturen måste ha gått bra. Det strålar om dig.
Jag red på en häst.
- Gjorde du? - Ja.
Det var fantastiskt - precis vad jag behövde.
Du vill inte prata om det här.
Hur det skulle bli om jag inte är här, men...
Det är lugnt.
Vi kan prata om det.
Okej.
Bra. Jag vill prata om min begravning.
Och det finns några saker som jag vill att du fixar.
Du borde nog skriva ner dem.
Okej.
Du måste fixa ett paket med smala cigaretter.
Och en iPod.
Okej.
Och ett foto av David Cassidy.
Okej.
Och det måste vara ett färgfoto.
Tallulah Rose!
Herregud, Danny! Jag vill ha tillbaka min nyckel.
- Jag gjorde det. Jag fick in Kate. - Du gjorde vad?
Min kontakt på Mayokliniken drog i några trådar. Kate är med!
Studien visar lovande resultat mot aggressiva cancerformer som Kates.
- Är hon med? - Hon är med!
Herregud, Danny. Tack.
Tack. Jag älskar dig.
TIO ÅR SENARE
Okej. Bröllopet kan börja.
Brudens gudmor är redo.
Wow.
Undertexter: Pauline Mengel