A NETFLIX SOROZATA
Hihetetlen, hogy már tíz év telt el.
Tíz év az óta a szörnyű vita óta, a betegségem óta.
A kislányom felnőtt.
Megcsináltuk.
Csodás lányt neveltünk fel.
Egek, kicsit azért necces volt, nem?
A tiniévek sosem egyszerűek.
De túl vagyunk rajtuk.
Egyetem, jogi kar.
És most egy orvoshoz megy hozzá.
Mintha nyertünk volna a szülőlottón.
Korai unokákkal nyaggatni őket?
Sosem korai.
Köszönöm.
Hogy mellette voltál, míg...
Mindent köszönök.
Ne nekem!
Minden, ami jó benne,
a te érdemed, Kate.
Nos, azért Johnnynak is benne van a keze a dologban.
Igen, talán.
De komolyan...
Neked köszönhető.
Marah a csúcskiadásod.
Itt az idő.
Tallulah Rose, mindenki rád vár.
Mi ez?
Nos, kezdjük az argentin matéteával!
Minden reggel iszom, fontos.
Majd itt található a bogyóválogatás,
amit bármikor megoszthatsz velem.
Továbbá négy egyforma palacsinta
tökéletesen szeletelt, finom banánnal.
Nem házi termesztésű, de friss,
csak neked.
Köszönöm.
Nincs mit.
- Jó kis éjszakánk volt. - Igen.
Meglepő, mennyi energiád van a korodhoz képest.
Nos, ösztönzően hatott rám a tudat, hogy szeretsz.
Ezt mondtam volna?
Igen.
Ha jól emlékszem, nem mondtál rá semmit.
Nem adtál rá esélyt.
Csókolgatni kezdtél, és letépted rólam a ruháimat.
Idevonszoltál. Kész domina voltál.
Oké.
És most?
Most mi?
Tudod, mit? Hagyjuk!
- Tudod te a választ. - Belehalnál, ha kimondanád?
Nem. De így mókásabb. Nagyon élvezem.
Ez de szar, Sportikám!
Tudom.
De kibaszottul szeretlek, Tallulah Rose.
Komolyan, üres gyomorral?
Ha nem lennél, ki kéne találni.
Kérlek, ne vedd fel!
- Csak egy pillanat. - Ne!
Igen?
Oké, máris megyek.
Mi az?
Kate. Az a helyzet...
Rohama volt. Kórházba vitték.
- Ne feledd, édes, oké? - Maradjak csendben!
Pontosan.
Az internet már nem csak a kockáké.
Már mindenki kaphat levelet,
én is,
mert Carol Mansour vagyok, és ezt is...
kipróbáltam.
Átadom a szót.
- Johnny! - Ennyi!
Apu!
Szia, Marah!
- Milyen volt a kirándulás? - Láttam egy T.-rexet.
Tényleg? És nem evett meg?
Csontváz volt, apu.
Jaj, így már értem.
Tully nem viszi tovább az Ébresztő, Amerikát?
- Miért? - Beszélgetőműsora lesz.
Klassz műsoridőben. Jó pénzért. Ideális a célközönsége, így...
Hűha!
Ez...
Ugye? Olyan lesz, mint Oprah.
Az új stúdiója a Central Parkra néz.
El van dőlve tőle.
Milyen csodálatos!
A kis Tullynk felnőtt.
Mindig is sztár volt.
Nagyon örülök a sikerének.
Mindannyian örülünk. Cuki a jelmezed.
Ez nem jelmez. Igazi boszi vagyok.
Istenkém! Nehogy megátkozz!
Jaj, megátkozott!
Megtanítasz varázsolni?
Persze, Mutt bácsi, ha kapok tőled chipset.
Oksa. Szabad?
- Oké. - Jó, menjünk!
Milyen volt a kirándulás?
Nincsenek barátai, végig belém csimpaszkodott.
Kigúnyolták a jelmez miatt. Meg tudtam volna ölni őket.
Égessük el!
Biztonságban érzi magát benne. Szüksége van rá.
Idővel megválik tőle. Türelem!
- Jó anya vagy, Mularkey. - Köszi.
Nem kell fürdenem.
- Tisztává varázsoltam magam. - Ügyes próbálkozás.
Vacsi után lefürdesz, édesem.
Hahó!
- Egek! - Tully néni!
Mi ez már?
Halálra rémítettél. Miért nem vagy New Yorkban?
Hosszú történet.
Befejeztem az Ébresztő, Amerikát,
megható búcsút vettem a kollégáimtól, majd Dick elkísért a lifthez.
- Hihetetlen, hogy vége. - Erős befejezés volt.
Remek interjú volt Gore alelnökkel.
Kösz. Tetszett a kis reklámod arról az új gyógyszerről.
A Viagráról? Ez a jövő.
Fel akartam menni az új műsor stúdiójába,
de becsúszott egy kis kitérő.
Azt hittem, ott halok meg.
Egy liftben.
A belvárosban.
És tudjátok, mire jöttem rá?
Kurvára utálom New Yorkot.
Ez egy dollár a káromkodóbödönbe.
Lesz az kettő is, mert kurvára így gondolom.
Gyűlölöm azt a várost.
Az elmúlt három évben négyszer raboltak ki,
elegem van abból, hogy bűzlik a szemét,
hogy a járdán gőzölög,
és abból is, hogy ott befeketedik a hó.
Hiányoznak a fák, és ti is.
A szeretteimmel akarok lenni. Otthon.
Szóval úgy döntöttem,
visszaköltözök.
Most vállaltál el egy új műsort.
És? Megcsinálom itt.
Jó lenne. Ne ugrass!
Kizárt, hogy belemenjenek, hogy itt csináld.
Tényleg?
Ez furi.
Mert már belementek.
- Komoly? - Na ne!
- Tényleg? - Megmondtam.
Hozom a nézettséget, és ez még nem is a legjobb.
Én választhatom meg a produceremet.
Megmondtam nekik, hogy csak egyvalakivel vagyok hajlandó dolgozni.
Johnny Ryannel.
- Hű! - Komoly?
Még sosem csináltam ilyet. Parázok.
Kell egy ismerős.
A KPOC-nál csak elpazarlod a tehetségedet.
Meddig bírod még Carol kipróbálós műsorát?
Na, mit mondasz?
Cseszd meg!
- Hé! - Anyu!
- Miért Johnny? Én is producer vagyok. - Tudom.
Dolgoztam már neked.
Tudom, de folyton elfoglalt vagy,
és azt mondtad, nem mostanában akarsz megint dolgozni,
mert lekötnek az itteni elfoglaltságaid.
- Ez igaz. - Mi van az írással?
- Haladgatok vele. - Önkénteskedsz is a suliban, nem?
Megkérdezhetted volna.
- És igent mondtál volna? - Azt most már sosem tudjuk meg.
Ne már, Kate!
Mindennél jobban szeretném, ha te csinálnád,
ha ti csinálnátok. Hibáztam.
Hát megkérdem most.
És ha igent mondasz, madarat lehet majd fogatni velem,
és ez lesz a '90-es évek fénypontja.
Mit mondasz, Kate? Elvállalod?
- Nem lehet, Tul. Elfoglalt vagyok. - Hihetetlen!
És te, Johnny? Benne vagy?
Igen.
Ez az, baszki, ünnepeljünk!
Táncos buli?
Vacsi után mindig az van.
Utána meg a Hókusz pókusz.
Igen, minden áldott este megnézzük.
Látjátok? Ez hiányzott az elmúlt nyolc évben.
Sosem volt vacsi utáni táncos bulim.
A kanapén aludtam el egy pohár borral,
kutatás közben.
Aztán hajnali háromkor nyáladzva ébredtem.
Ez sokkal jobb.
És Tully néni tiszteletére egy különleges számot választottam.
Mi lehet az?
A franc!
Ez az!
Mehet?
Csupán tizenhét
Reggeli, lányok!
Megvárjuk a dal végét! Egek!
A tamburin
Ó, igen !
Oké.
Jó reggelt!
A kedvenced, Tully. Banános palacsinta.
Nyami! Köszönöm.
Ez nyálkás. Van sima is?
Nincs, édes. De van kukoricapehely.
Persze, miért is kéne nekem meleg étel?
Ehetsz palacsintát is.
Megkóstolhatnád, Katie-kém. Finom.
Nagyon fincsi.
Kösz, de nem.
Láttam a hűtőn a csillagos ötös dogádat. Szép munka.
Nem nagy ügy.
- Kate 87 pontot ért el. - Az négyes fölé. Nem a világ vége.
Szerinted nem vagy képes többre?
Ezt hívják végzős visszaesésnek.
Abban én nem hiszek.
Nos, megyek dolgozni.
Elviszlek titeket, ha most indulunk.
Hű, köszönjük!
Oké, szép napot!
Kösz, édes.
- Éhes vagy? - Tessék?
Bocs, csak keresgélek.
Találtam egy helyet, ahol megszállhatnánk Kate kezelésekor.
Rendben.
Szia!
Hogy van? Ébren van?
- Végre! Ránézek. - Várj!
Mielőtt bemennél,
beszéltünk az orvossal.
Igen?
KELSER STONE KÓRHÁZ
Megvannak az eredmények.
És átterjedt a rák.
Az agyára.
- Micsoda? - Basszus! Sajnálom.
Na jó, mit jelent ez?
Azt, hogy...
Köszi, hogy bejuttattátok a kísérletbe, de a doki szerint ez kizáró tényező.
Jól van.
Találunk egy másik kísérletet. Kell, hogy legyen más.
Vannak lehetőségek.
A doki szerint pár hete van hátra, pár hónapja, ha mázlink van.
Annyit tehetünk, hogy komfortot biztosítunk neki.
Vagy azonnal találunk egy másik kísérletet.
Ahhoz már késő, Tully.
Nézzünk szembe a valósággal!
Azta!
Nagyon sajnálom.
Baszódj meg!
Baszd meg, hogy feladod! Sosem érdemelted meg őt, Johnny!
Szia, édes!
Szia!
Becsempésztem neked valamit.
- Csúcs! - Üccsi is van.
Sajnálom.
Mit?
Csalódást okoztam.
Dehogy! Hagyd abba!
Elég! Ez...
Csak egy kis visszaesés.
Nem adjuk fel.
Ez nem feladás,
hanem elengedés.
Haza akarok menni, hogy veled legyek.
És Marah-val.
És Johnnyval.
Ez nem megy.
Vigyetek haza, jó?
Oké.
Menjünk haza!
A HOBBIT
Dehogy!
- Eskü, pontosan ezt mondta. - Mégis mit...
Elpirultam, és egyből levágta, mi van.
Nem tudtam beszélni. Még gondolkodni se.
- Szerintem előnyben vagy. - Nagyon édes volt.
Nem mondhatta ezt.
De igen. Esküszöm.
Mi újság? Miről beszéltek?
Elmondhatom?
- Oké, bár nem nagy ügy. - Marah randira megy.
Komoly? Kivel?
Senkivel.
Zoe a neve. A múlt héten ismerkedtek össze a pályán.
A rivális csapat kapusa volt.
Marah vitte be a győztes gólt, és Zoe elkérte a számát.
Hűha! De merész!
Ahogy hallom, nagyon aranyos.
Nem nagy ügy.
Hatalmas ügy.
Ez remek, édes. Csináljuk meg a hajadat!
Dehogy, jó a hajam így is.
Ki volt az?
Danny. Majd visszahívom.
- Vedd már fel neki, Tul! - Megérti, hogy elfoglalt vagyok.
- Mit húzol fel a randira? - Ezt.
Nem, ki kell öltöznöd.
Nem flancosan, de légy lazán lenyűgöző!
És a hajad sem maradhat így. Hadd lássa a szép arcodat!
Rendben.
Köszi, ász vagy!
Marah elindult a randira.
Csak úgy ragyog.
És izgul is. Imádni való.
El tudod hinni, hogy felnőtt?
Nos, alapvetően így megy ez.
Szóval, mikor olvashatom el?
Soha, ha öt perc nyugalmam sincs.
Bocs, csak be szeretném fejezni, mielőtt...
Késő lesz.
Nem találom a szavakat, hogy írjak így?
Írónak tartottam magam, pedig alig írtam valamit.
Az írótanfolyam, a sok befejezetlen írás.
Volt, amit el se kezdtem.
Ezt be kell fejeznem.
Be is fogod.
Az a legrosszabb,
hogy Marah erre fog emlékezni. Erre a beteg csontvázra.
Ez nem igaz.
De igen.
A betegség előtt 16 éve volt veled.
De erre fog emlékezni a leginkább.
Kész a vacsi. A kedvenced: zöldséges lasagne.
Remek, köszi. Mindjárt megyek.
Mit nézzünk meg ma?
Mondjuk, az Acélmagnóliákat?
Mularkey!
A Becéző szavakat.
A Barátnőket.
Miért ilyen?
Nem tudom. Morbid a humora.
Lent találkozunk, Mularkey.
Johnny!
Tudom.
Én is szeretlek.
Na, anyu! Add vissza a kalapom!
És ha ma itthon hagynánk?
Kísérletképp.
Kell a kalapom, különben nem vagyok igazi boszi.
Helyes meglátás, kis boszim.
Moss fogat!
Itt van Tully. Ma lesz az első próbánk.
- Remek. - Mularkey!
Gyere velünk, nézd meg, hogyan gyakorlok!
Nem lehet. Még 200 muffint kell sütnöm a suliba.
Csesszék meg! Vedd meg, és gyere velünk!
Nem veszem meg, az vétek.
Mikor lesz a smink- és ruhapróba?
Ma, a próbafelvétel előtt.
Holnap három interjúd lesz.
Tegyük át a konferenciabeszélgetést...
Péntekre, már megvan.
Ne feledd: jövök vacsira!
Lesz olyan, hogy nem jössz?
Nyolcévi közös vacsit hagytam ki.
Szóval nyolc évig kell jönnöm, hogy bepótoljam.
- Ez nem így működik. - Nálam igen.
- És nem tudok főzni. Win-win. - Remek.
A kedvenced lesz, lasagne.
- Köszi, szeretlek. - Én is téged.
És én is szeretlek.
- Szeretlek. - Hát nem szép?
- Mintha mind házastársak lennénk. - Dehogy!
Egy család vagyunk. Tökéletes.
Az úton megbeszéljük a határokat.
Miért?
Szia, apu!
- Szia! - Sok sikert az ostromhoz!
Csodás, hogy Tully visszaköltözött.
Örülök, hogy visszajött.
Mintha egy végtagom hiányzott volna, míg elvolt.
És munkát adott Johnnynak. Milyen figyelmes!
Ez nem valami ajándék volt tőle.
Johnny pompás producer.
Természetesen.
Most már talán vehetnének egy házat
a pinduri lakás helyett.
Marah-nak kert való.
Igen, már mondtad.
Van egy kis megtakarításunk, szóval keresgélünk.
Jó lenne tengerpart mellett élni.
Gondolkodsz azon, hogy visszamész dolgozni?
Dolgozhatnál Tullynak.
Felkért producernek, de nemet mondtam.
Miért?
Mert elfoglalt vagyok, és jó ez így nekem.
Pedig nem próbálkoztok már második gyerekkel.
És? Te is háztartásbeli voltál. Semmi gond ezzel.
Igen, de két gyerekkel,
és a mi generációnkban más volt a nők helyzete.
Nem volt választásunk.
De te bármit megtehetsz.
Sok mindenhez értesz.
És még nem késő.
Nos, el kell vinnem a muffinokat Marah sulijába.
Én is elkésem a fitneszedzésemről.
Később találkozunk. Üdvözlöm Tullyt.
Persze.
Szia, anya!
Szia, drágám!
Milyen volt a randi?
Szuper volt.
Ez nagyszerű.
Tul már lefeküdt,
de biztos alig várja, hogy reggel meghallgasson.
Neked is mesélhetek róla.
- Tényleg? - Ha nem vagy túl fáradt.
Nem vagyok. Gyere, pletyizzünk!
Szóval fantasztikus volt,
de a film alatt alig tudtam fókuszálni, mert...
- Ott ült melletted? - Igen. Őrületes volt.
Nem értünk egymáshoz, mégis éreztem a teste melegét
vagy inkább az energiáját mellettem.
Tudom, milyen ez, édes.
Durva volt.
És Zoe csúcs, anya. Nagyon vicces.
Úgy megnevettetett, hogy a kóla az orromon jött ki.
Ma olyan menyasszonyokkal beszélgetünk, akiket hideg zuhanyként ért a valóság
az esküvő után.
Nászutas rémálom a Tully című műsorban.
Hát itt vagy!
Korábban végeztem. Nem baj?
Dehogy!
Csak meglepetésszerűen idejött pár Los Angeles-i nagykutya.
- Káosz van egy kicsit. - Értem, már megyek is.
- Ne, maradj! - Biztos?
Persze, Tully biztos örül neked.
Mit tettél először,
mikor megtudtad, hogy a férjed a kuzinod?
Megkérdeztem anyától, hogy miért nem mondta el.
Úgy látta, hogy ez nem az ő dolga.
És örült, hogy találtam valakit.
Nagyon nehéz lehetett ez neked.
Azt hittem, Oprah lesz, nem Springer.
Úgy volt, de a csatorna ki akart próbálni valamit.
- Megbocsátasz? - Persze.
Köszönöm, Veronica, hogy megosztottad velünk a történetedet.
Szívfájdító emlékeztető, hogy ne házasodjunk,
míg alaposan meg nem ismerjük a másikat.
A szünet után újabb házassági katasztrófák jönnek itt, a Tully című műsorban.
Oké, beszélek vele. Ne aggódjanak!
Remekül csinálod.
Miért hazudsz?
Nem hazudok.
Látom a kupaktanácsot. Azt is, hogy nem elégedettek.
- Mi a gond? - Semmi.
Csak kicsit kimértnek tűnsz.
Még szép!
Profi vagyok.
- Jó lenne, ha felszabadultabb lennél. - Az vagyok!
Számtalanszor csináltam már ezt.
Jó, de ne csak belül legyél felszabadult!
Fejezd ki az érzést!
Mit akarsz ezzel?
Csak lazán, oké? Jó vagy.
Oké, kezdés!
Mindjárt folytatjuk. Mehet? Három, kettő, egy!
Hali! Üdv újra itt!
Tully Hart vagyok.
Őrületes esküvői sztorikról trécselgetek a vendégeimmel.
A következő csajszi egy hídhoz ment hozzá.
Hű, de durva!
A WASHINGTONI EGYETEM FELVÉTELI IRODÁJA
Egyetemre megyek!
Nem hiszem el!
Ösztöndíjat kapsz. Mindketten egyetemisták leszünk!
Igen.
Felhő felügyelőjétől is jött egy levél,
hogy jelentkezzen, szóval...
Úgy látszik, pár napja kiengedték.
De ha nincs börtönben, akkor hol van?
Gőzöm sincs.
De úgy tűnik, én nem érdeklem.
Ahogy eddig se.
Hát engem érdekelsz,
ahogy anyát, apát és Seant is.
Igen, de ők nem az igazi családom.
Egy család vagyunk.
Örökre.
Ennél igazibb nem is lehetne.
Egyetemre megyünk, szobatársak leszünk,
aztán együtt dolgozunk a médiában.
Dupla esküvőnk lesz, két tesót veszünk el,
és ugyanakkor szülünk.
Talán.
Megöregszünk,
és mások nagy bánatára tarolunk az idősotthonban a játékokon.
És a férjeink?
Ők is jöhetnek, de a lényeg, hogy mi örökre együtt leszünk.
Örökkön-örökké.
- Oké, akkor kilógunk? - Hová?
Majd meglátod.
Igazad volt, pontosan erre volt szükségem.
A tökéletes bűntény. Észrevétlenül kisurrantunk.
Miért hanyagoltuk ezt eddig?
Mint a régi szép időkben!
Jövünk, világ, készen állsz ránk?
- Szentjánosbogár lányok mindörökké! - Örökké!
Dupla hatos. Megint lealáztalak.
Azért, mert csalsz.
Brian, segíts! Hát csaltam én?
Nem veszek részt családi civódásban,
még a kedvenc betegem és az ari tesója miatt sem.
Tudod, hogy igazam van, Brian.
Bocsi. Holnap még hozok infúziós oldatot,
és meglátjuk, hogy leszel.
Ha kell, este vegyél be gyógyszert! Holnap dél körül jövök.
- Oké? - Igen.
- Remélem, találkozunk. - Igen. Szuper! Én is remélem.
Köszi.
- Egek, ne flörtölj az ápolómmal! - Ő flörtölt velem.
Nagyon aranyos.
Az.
De sajnos már foglalt vagyok.
Várj, akkor...
Megkérem William kezét.
Istenem!
Mindjárt elsírom magam.
Eltelt már pár év, nagyon szeretem őt,
és valahogy mostanában ráébredtem, hogy...
Nyugodtan mondd ki!
Haldoklik a húgod, és ez ráébresztett az élet mulandóságára.
- Szívesen. - Azta!
Ha ennyire nyersen akarsz fogalmazni, hát igen.
Atyám!
Bár ott lehetnék az esküvődön!
Talán ott is leszel.
Azért ha mégsem,
elmondanám...
hogy sajnálom.
Mit?
Hogy nem voltam jobb tesód.
Jó tesó voltál.
Gonosz voltam.
- Én is. - Én rosszabb voltam.
Nem hinném.
Genyó voltam. Kínoztalak.
Azt hiszem, haragudtam rád,
amiért közel álltál Tullyhoz, és megértettétek egymást.
Én is így akartam lenni veled.
Most már így vagyunk.
Igen.
Annak ellenére, hogy csalsz.
Szeretnél egy visszavágót?
Legyőzlek, Mularkey.
Ezt negyedszer mondod. Húzzuk be a győzelmemet!
- Ez komoly? - Szerintem elfelejtetted.
SZENTJÁNOSBOGÁR KÖZ
Rendben.
Nos...
Ez megvan, Katie-kém. Készen állsz az egyetemre.
Hát eljött az idő.
Hiányozni fogsz, Sean. Bármikor meglátogathatsz.
- Nem bármikor. - Igen?
Nekem is hiányozni fogsz.
Anya!
Nem kapok levegőt, anya.
Sajnálom, csak...
Vigyázzatok egymásra!
- Oké? - Úgy lesz.
- Rendben. - Szeretlek titeket.
Oké.
- Mehetünk? - Igen.
- Oké. - Oké.
- Sziasztok! - Sziasztok!
Szeretünk!
- Szió! - Szeretünk!
Szeretünk titeket!
- Viszlát! - Szeretünk!
Szeretünk!
- Szentjánosbogár lányok mindörökké! - Örökké!
Hajrá, lányok!
Az igazat:
szörnyű volt?
Jó voltál.
Ez az egész remek volt.
Saját stúdió, saját műsor.
Ne kamuzz! Szar az egész.
De nem igazán tudom, miért. Kérlek, legyél őszinte!
- Nézd, ez nem az én dolgom. - Hagyd ezt a baromságot!
Nem vagyok producer. Háziasszony vagyok.
Tényleg? Most ezt játsszuk?
Nem, de mit tudhatok én?
Ismersz engem.
És gyakorlatilag te vagy a célközönségem.
Mondd el, mi a fasztól lesz ez jó!
Az ég szerelmére!
Rendben.
Borzasztó a frizurád.
A sminked is. A ruha meg nem a te színed.
Bocsi, de minden szín az én színem.
És nem is ez az igazi probléma.
Akkor mi az igazi probléma?
A csatornának volna pár felvetése.
Ne!
Nem érdekel. Kate-et akarom hallani.
Az az igazi probléma, hogy világhírű riporterként vagy jelen.
Igen, mert az is vagyok.
Ez is megvan benned, és jól is jött, hogy van egy ilyen oldalad.
A világ erősnek és higgadtnak lát. Elnökökkel készítettél interjút.
De ha sikerre akarod vinni ezt a műsort,
egyszerűen csak legyél az a Tully, aki vagy!
Bizony.
Az igazi Tully nem a riporteri tisztesség mintaképe.
Pontosan. Zűrös, és túl sokat iszik.
- Káromkodik. - Kicsapongó életet él.
Oké, szóval műsorvezetőként
legyek egy alkesz, káromkodó lotyó, aki megrontja az ifjúságot?
Magadat add, legyen ez Csajos percek!
Mint mikor hálaadáskor leülünk mi, csajok,
és csak nevetgélünk meg beszélgetünk,
és mindenki megnyílik neked.
Ilyen legyen a műsorod! Én ezt nézném szívesen.
Igaza van.
Jó vacsi volt.
Igen, úgy tűnt, Felhő és Margie is élvezte. Ez már győzelem.
Hogy vagy, Tul?
Haragszol még rám?
Miről beszélsz?
Hetek óta körülugrálsz, tettetve a tökéletes barátnőt.
Tettetve?
Átlátok rajtad. Haragszol rám.
Miért haragudnék?
Megígértem, hogy nem hagylak itt.
Mégis így lesz.
Nem a te hibád.
Számít ez?
Talán ez az utolsó esélyed, hogy üvöltözz velem.
Hagyhatnánk ezt a szarságot?
Miért? Ez az igazság.
Nem érdekel.
Nem akarok erre gondolni. És nem akarok üvöltözni veled.
- Jobban éreznéd magad. - Sosem fogom jobban érezni magam.
Érted?
- Megegyeztünk. - Tudom.
Együtt akartunk megöregedni.
Nem halhatsz meg.
Nem lehet.
Nem tudom, mihez kezdenék nélküled.
Félek, hogy egyszerűen szétesek,
szó szerint atomjaimra bomlok szét,
ha elmész.
Nem tudnék úgy létezni.
Nem tudok élni nélküled.
Én...
Nem állok erre készen.
Sosem fogok.
Tudom. Furcsa, de úgy érzem, én úszom meg könnyebben.
Nekem nem kell nélküled élnem.
Ígérd meg, hogy az új műsorodban...
Ki mondta, hogy lesz?
Ígérd meg, hogy az első rész rólam fog szólni!
És sírj, rendben?
Zokogj, mint most, eltorzult arccal!
Kapd be!
Komolyan. Kísérteni foglak, ha nem így lesz.
És hívd vissza Dannyt!
Oké, úgy lesz.
Nem később, nem majd egyszer. Nem azután, hogy elmentem. Most.
Már most boldog lehetsz. Ne várd meg, hogy meghaljak!
Nem várok.
De igen.
Az összes szaftos részletről hallani szeretnék,
amíg még értékelni tudom.
Rendben.
Holnap felhívom.
Ne csak felhívd! Menj el hozzá! Oké?
Oké.
Az idegeimre mész.
Most én is kérhetnék valamit?
Kösz, kihagynám.
Jól van.
Hunyd be a szemed!
- Mire készülsz? - Bízz bennem!
Újra gyerekek vagyunk.
- Gyere le! - Te megőrültél!
Ez a '70-es évek.
Kilógtunk a szüleid házából, hogy bringázzunk.
Nagyokat kacagunk,
mert legyőzhetetlenek vagyunk.
Tárd ki a karod!
Istenem, annyira félek!
Nincs itt egy medence?
Basszus!
Bízz bennem!
Basszus, de jó volt!
Betépjünk?
Aha.
Erős ez az orvosi marihuána.
Jobb bárminél, mint amit Felhő használt.
Príma cucc.
Mégis mit műveltek ti itt?
- Franc! - Lebuktunk.
Nagyon ravasznak hiszitek magatokat.
Mint mikor visszalógtatok a házba, míg én tv-t néztem.
Tudtál róla?
Tisztán hallottam a trappolásotokat.
- Beálltam. - Hát ez...
- Tessék! - Köszi.
Basszus!
Tessék megosztani a gandzsát!
Gyerünk!
Istenem!
Még sosem bántam ennyire, hogy józan vagyok.
- Kérsz? - Nem!
Eleget szívtam már,
de ki hitte volna, hogy te próbálsz majd visszahúzni?
Kösz.
Akkor csajos beszélgetés jön?
Furdal a kíváncsiság, hogy milyen Dan az ágyban.
Istenem! Mi folyik itt?
Nos...
Még senkivel nem volt ilyen jó.
Pedig van összehasonlítási alapom.
Dan szexi, nem tagadom.
És te, édesem?
Anya, mostanában nem vagyok túl aktív e téren.
De megélted, milyen a jó szex.
Johnnyval.
Amikor izzadsz és sikoltozol,
és attól tartasz, hogy szétesik az ágy.
Igen, anya, volt ilyen.
Nagyon is.
Helyes.
Ennek örülök.
Nem tudom, miért, de...
ez megnyugtat.
Nos...
Tudom, milyen fontos volt neked, hogy kiteljesedjek.
Nem jól látod, drágám.
Te felülmúltad önmagadat.
Büszke vagyok arra, hogy olyan lányt neveltem,
aki jobb feleség, jobb anya,
jobb barátnő és jobb ember lett, mint amilyen én valaha is voltam.
Bizonyára nem mondtam el ezt elégszer.
Hogy milyen büszke vagyok rád.
Tudom, anya.
Én is büszke vagyok rád.
A betépett Marge egy hullámvasút.
Mármint...
Margie.
Igen, Margie.
- Margie. - Margie.
Mar-G.I. Joe!
- Végre betéptem Margie-val! - Én meg anyámmal!
Úgy látom, jól telt az estéd.
Igen.
És képzeld!
Befejeztem a könyvem.
Tényleg? Végre! Most már elmondod, miről szól?
A Megyében játszódik?
Nem.
Az életemről szól.
Marah-nak írtam.
Hűha!
Rájöttem, hogy így megismerhet.
És emlékezhet rám.
Nagyon jó volt újraélni a pillanatokat,
mint mikor először láttam Tullyt a buszmegállóban,
amikor megismertelek.
Na, azt elolvasnám.
Az elején nem keltettél jó benyomást.
- Észre se vettél. - Ez nem igaz.
Nagyon is észrevettelek.
Levest hoztál nekem.
Egy külön fejezet szól a levesekről.
Figyeltelek.
Az irodában a kis szoknyádban és harisnyádban.
Ez nagyon illetlenül hangzik, Mr. Ryan.
Nagyon meg voltam illetődve.
- Persze! - Így van.
Te voltál az első igazán jó ember, akit ismertem.
Nagyon megrémített.
Különös tapasztalat. Megírni a saját életemet.
Mindig...
azt hittem, hogy nem elég, amit teszek.
Hogy többet is tehetnék.
Csak feleség és anya voltam.
Most úgy látom, feleslegesen aggódtam.
Csak azt szeretném, ha Marah tudná, hogy büszke vagyok rá.
És hogy milyen hálás vagyok...
hogy ő a lányom.
És szeretném, ha tudnád...
- Erre semmi szükség. - Szeretném, ha tudnád,
milyen büszke vagyok kettőnkre.
Az életért, amit ketten teremtettünk.
Minden más lényegtelen, nem?
Az számít, hogy kit szeretünk,
és ki szeret minket.
A lényeg:
add ezt neki, mikor készen áll rá!
FIREFLY LANE - SZENTJÁNOSBOGÁR LÁNYOK
Ne előttem olvasd! Zavarban vagyok.
Kate...
Tudom.
Én is szeretlek.
Hahó!
Franc!
Megijesztettél, Sportikám.
- Hallottalak a folyosón. - Igen. Állítólag trappolok.
Próbáltalak elérni telefonon.
Igen, Kate-tel voltam.
Próbáltam rá figyelni.
Megértem.
Amúgy szeretne látni. Beugorhatnál hozzá.
Igen, az jó lenne.
- Mielőtt elmegyek. - Hová?
New Yorkba.
Nagy lehetőség. A startupom.
Irodát nyitok, és médiahadjáratba kezdek.
Úgy illik, hogy ott legyek.
Szóval elköltözöl?
Igen, próbáltalak hívni, hogy elmondjam.
Mint mondtam, bocs, de a haldokló barátommal voltam.
Nem haragszom.
Ehhez legalább értünk.
Teret adunk egymásnak.
Sosem faggatjuk egymást.
Így működik köztünk. Ezért működik a dolog köztünk.
Szóval csak köszönni akartam,
és szólni, hogy még pár napig itt leszek.
Szóval ha beszélgetni szeretnél...
Rendben.
Nem hiszem el, hogy elmész, baszki!
Hetek óta egyszer se hívtál vissza.
Nem azért, mert nem akartalak.
Csak...
Félem. Nem álltam készen magunkra.
Semmi baj.
Tényleg. Nem számít.
- De igen. Mondtam, hogy szeretlek. - Aztán nem lehetett elérni.
Semmi baj, Tully. Ezért tudtam, hogy megérted: mennem kell.
Tényleg...
muszáj?
Azt akarod, hogy maradjak?
Maradnál, ha kérném?
- Basszus, Tully! - Jól van.
Igazad van. Tered adunk egymásnak.
Nem kérünk sokat, és ezért működik a dolog.
Közben mégsem, mert...
én többre vágyom.
Szóval azt kérem, hogy maradj velem.
Tudom, hogy nem fair. Bunkó voltam.
Szeretlek.
És veled szeretnék lenni.
Kérlek, ne menj New Yorkba! Maradj itt velem!
Egek, ilyen kibaszott nehéz volt ez?
Igen.
Tényleg el akartál költözni?
Igen.
Már volt lakásom meg minden.
Azt hitted, nem szeretném, ha maradnál?
Reméltem.
De nem tudtam biztosan.
De maradsz, igaz?
Miattam.
Igen, bár baromi nehéz eset vagy.
Ezért szeretsz, Sportikám.
Ez igaz.
Biztos ezt hordod Tully nagy műsorán? Van új ruhád.
Boszi vagyok. Bosziruhában kell lennem.
Oké, rendben. Azt hordasz, amit szeretnél.
De tudd,
hogy nem a jelmez tesz boszivá, hanem a benned rejlő varázslat!
Az mindenhová elkísér.
Nem ismerek nálad varázslatosabb embert.
Köszi, anyu. Te is az vagy.
- Igen? - Persze, te vagy a legjobb barátom.
Köszi, édesem.
Az új ruhát is felhúzhatnám.
Tényleg?
Biztos?
Oké, ez remek.
Máris hozom.
És macskafüleket.
Rendben.
Van kedved egy kis leveshez? Úgy érzem, leveses nap van.
- Így jó? - Igen.
Nem felejtetted el kimosni Marah bosziruháját?
Hogyan?
Holnap kirándulni megy. Ma ki kell mosni.
Persze, kimosom.
Köszi, Johnny.
Nagyon szeretlek.
Én is szeretlek.
Azta!
Egek! Johnny, nézd a lépcsőt!
- Hihetetlen! - Igen.
Hűha! Ez egy kastély!
Ha ti nem veszitek meg, én fogom.
Ti nem érzitek ezt a szagot?
De.
Pont olyan, mint...
New Yorkban.
Ez macskapisi. Tizennégy macskája volt az előző lakónak.
Összepisilték a házat. Ezért futja rá.
Ezért, és mert Johnny a producere
Amerika első számú nappali beszélgetőműsorának.
Nem a másodiknak?
Oprah nem számít. Ő külön kategória.
Te is az vagy, Tully.
- Hol a szobám, apu? - Nem tudom, keressük meg!
- Nem sok ez? - Dehogy!
Kiérdemelted.
Mivel? A befuccsolt írással,
az egygyerekes háziasszonyoskodással?
A műsorom sikere a te érdemed.
Te vagy a szellemi anyja.
És a szíve.
És a lelke.
Nézd ezt a kilátást!
Hogy lehetne itt bárki is szomorú?
Aztán szorosan átölelt.
És azt mondta, hogy szeret.
És szexeltünk.
Kétszer is.
Ennyi?
Csak kétszer?
Vissza kellett érnem vacsira.
Egek, de nagyon vicceset mondott utána!
Ez elég hosszú lesz, szóval hozok még teát.
Jó.
Szóval a második után...
Nem bírok bemenni.
Hát igen.
Sejtette.
Ezt hagyta neked.
Kedves Tully!
Tudom, nem bírod ki a rohadt temetésemet. Nem te vagy a sztár.
Remélem, a fotóimat legalább szépen kiretusáltátok.
Tudom, talán sosem bocsátasz meg ezért,
de a biztonság kedvéért mindent megírtam a könyvben,
és nem csak a poénos részeket.
Benne van minden szörnyű, kínos, vicces és igaz dolog, ami csak az eszembe jutott.
Amikor először találkoztunk.
Az este, mikor átestél az üvegasztalon.
Tully!
Mikor elrejtettük a fazont.
Húzzuk!
Valahányszor táncoltunk...
énekeltünk,
veszekedtünk,
sírtunk...
kibékültünk.
Szerintem érted.
Annyi mindent szeretnék neked mondani!
De talán már életünkben elmondtunk mindent, amit lehetett.
Most a síron túlról üzenek neked.
Drámai, nem gondolod?
Tudom, azt hiszed, hogy elhagytalak. De ez nem igaz.
Elég, ha felcsapod a könyvet,
és megtalálsz.
SZÍVJ EL!
CSÓKOLJ MEG!
JÁTSSZ LE, ÉS TÁNCOLJ!
A feliratot fordította: Kanizsai László