‎UN SERIAL NETFLIX
‎Deschide ușa!
‎Lasă-mă să intru! Știu că mă auzi!
‎- Regret, domnișoară, nu sunt acasă. ‎- Minciuni!
‎Te ascunzi aici și te prefaci că nu exist!
‎Sunteți niște lași fără pereche! ‎E sânge din sângele tău! Are un nume!
‎Tallulah.
‎- Nu te poți preface că nu există! ‎- Regret, dră. Îmi pare rău.
‎Deschide ușa! ‎N-o poți ignora la nesfârșit!
‎Are o voce!
‎Și ajungem din nou în sufragerie,
‎unde o să admir priveliștea fabuloasă
‎în timp ce planific următoarea fază ‎a imperiului media Tully Hart.
‎Locul ăsta e o nebunie, Tul.
‎Știu, e o nebunie ‎și l-am luat la preț bun.
‎E într-o clădire mai exclusivistă ‎decât precedentul,
‎dar l-am cumpărat de la un tip disperat.
‎E închis pentru tranzacții ilicite.
‎Doamne, e minunat! Nu pentru el.
‎Dă-l naibii! E un infractor. Mă bucur
‎că am o casă nouă.
‎Nu dormeam bine dincolo. Era prea plin de…
‎Max.
‎Și nu-mi plăceau dulapurile.
‎- Ce se aude cu anularea? ‎- M-a sunat ieri un avocat.
‎E oficial.
‎În fața legii, ‎căsnicia noastră n-a avut loc niciodată.
‎Dar a avut loc.
‎Uneori nici eu nu sunt sigură.
‎Știu că trebuie să-ți fie greu.
‎- Știu că mâine ar fi fost… ‎- Cum de ții mine?
‎Mi-am notat data sorocului ‎după prima ecografie.
‎Sigur că țin minte.
‎E în regulă. Sunt bine. Nici măcar nu e…
‎Știi că nu mi-am dorit niciodată un copil. ‎E mai bine așa.
‎E o zi oarecare.
‎Ziua cea mare!
‎Mama mă crede în autobuz. ‎Operațiunea „furișarea” începe!
‎Mă bucur că ești aici, Tul. ‎Aseară a fost dezastru.
‎Îmi ziceau „Kate nas însângerat”.
‎N-are sens. ‎L-am pocnit pe Foxy Franklin în nas.
‎- Nu-mi sângera mie nasul… ‎- Și ce?
‎Sunt niște idioți. Da? Dă-i naibii!
‎Suntem două aventuriere în misiune. ‎Ca în carte! Suntem ca Barnaby Baggins!
‎- Adică Bilbo Baggins? ‎- Sigur.
‎Când ajungem la Taverna Ruby Mountain,
‎vedem dacă știe cineva ceva ‎de tata sau unde e.
‎Un nume ar fi grozav.
‎Crezi că o să-și amintească? ‎A fost demult.
‎Fii optimistă, Mularkey!
‎E proprietate familială din 1920. ‎Familială! O să-și amintească.
‎Poate proprietarii sunt familia mea
‎sau tipul ăsta e fiul proprietarului ‎sau proprietarul sau unul din ei.
‎Poate tata e proprietarul! Are sens.
‎Oare trebuia să sunăm înainte?
‎Nu, trebuie să mergem. ‎Trebuie să văd cu ochii mei.
‎Să vorbesc cu cineva față-n față. ‎Așa fac reporterii adevărați.
‎- Nu, glumești. Doamne! ‎- Îți spun.
‎- Te îndoiești de mine. Asta e problema. ‎- Ești haios.
‎Bună, Kate!
‎Bună!
‎Scuze pentru dezordine. ‎Ni s-a făcut foame.
‎Mai este pizza, dacă vrei o felie.
‎Am mâncat la Tully, mersi!
‎Cum e noua ei casă?
‎Superbă. Spectaculoasă.
‎Un penthouse, normal. ‎Cu vedere la Space Needle.
‎Și-l permite, având în vedere procesul?
‎Își plănuiește întoarcerea triumfătoare ‎la televizor.
‎Dar avea o clauză de neconcurență ‎în ultimul contract, nu?
‎Asta ar ține-o pe tușă cel puțin un an.
‎N-o subestima. E Tully Hart. ‎Găsește ea o cale.
‎Doamne, îmi place ‎că încă ești majoreta ei.
‎O privești strălucind de pe margine.
‎Sincer, aveți cea mai drăguță prietenie.
‎Mersi!
‎Ce mizerie! O să curăț.
‎- Mă ocup eu. Stai jos! ‎- Lasă!
‎Nu, vreau să-mi întind picioarele.
‎Avem lanternă? ‎Au zis să ne punem o lanternă.
‎- Bună! Ți-e foame? ‎- Nu, am mâncat pizza cu tata și Charlie.
‎Știai că a locuit la Paris ‎și a fost în Afganistan și Irak?
‎Nu știam.
‎Vine să vorbească ‎la ora de studii sociale.
‎Poate.
‎- Excelent! ‎- Da.
‎- Ai împachetat? ‎- Cam da.
‎- Unde pleci? ‎- Într-o excursie idioată cu cortul.
‎Ne-ai implorat să te ducem.
‎O ducem mâine. Excursie în familie.
‎Drăguț!
‎Lanterna e în garaj.
‎Mai bine mă duc să ți-o aduc.
‎- Să ne luăm la întrecere! ‎- O să câștig.
‎Ba n-o să câștigi.
‎Doamne, îți vine să crezi ‎cât a evoluat în câteva luni?
‎E incredibil.
‎Știe să facă pe curajosul. ‎Mă întreb ce e dedesubt.
‎Fizioterapeutul a spus că a evoluat mult.
‎E minunat că l-ai primit la tine acasă ‎până își revine.
‎Nu multe femei ar face asta ‎pentru fostul soț.
‎Încă e casa noastră. E binevenit oricând.
‎În plus, lucrurile au rămas ‎în suspensie între noi
‎când a plecat, deci e complicat.
‎Nu mi-a spus.
‎Am observat că l-ai instalat comod ‎în sufragerie.
‎Are probleme cu scările, deci e mai ușor.
‎Da.
‎E aproape gata articolul? ‎Pleci acasă, la Paris?
‎Acasă e unde se întâmplă să fiu.
‎Și mai avem mult de lucru la articol.
‎Doamne, mă simt așa norocoasă ‎să lucrez cu el!
‎Când l-am văzut în Irak,
‎în elementul lui, ‎făcând ceea ce s-a născut să facă…
‎m-am simțit inspirată.
‎Așa mă simt eu când îl văd cu Marah. ‎E făcut să fie tată.
‎Desigur. Trebuie să fie satisfăcător ‎să ai copii.
‎Da.
‎E ciudat, mereu m-am imaginat ‎având o familie, o casă.
‎Nu credeam că o să duc o viață nebună.
‎Corespondent internațional de război, ‎ferindu-mă de gloanțe.
‎Sigur, da, e fermecător și palpitant, ‎dar nu știu niciodată în ce fus orar sunt
‎și abia reușesc ‎să am o relație cu un bărbat,
‎fie că e un actor scoțian
‎sau un jucător din NBA ‎al cărui nume va rămâne secret.
‎Mereu ajung să plâng în vreun avion.
‎Sună haotic.
‎Cine ar fi zis? ‎Lottie, stagiara de la KPOC.
‎Nu-i așa?
‎Doamne, pe atunci chiar mă credeam o Kate, ‎dar se pare că sunt o Tully.
‎Bună dimineața!
‎Am dormit grozav!
‎- Tu ai dormit grozav? ‎- Nu.
‎Și amicul tău, care tocmai a plecat, ‎m-a rugat să-ți dau asta.
‎Numărul de la muncă, de acasă, ‎de la părinți și de la clubul de tenis.
‎Aoleu!
‎Și cică fetele se atașează.
‎I-am servit deja discursul.
‎„Aseară a fost incredibil.
‎Ești un tip grozav, ‎de asta trebuie să fiu sinceră.
‎Acum, în cariera mea, nu-ți pot oferi…”
‎„Relația pe care o vrei și o meriți.”
‎Pereții sunt subțiri.
‎Ce e cu valul de inimi frânte?
‎Participi la un turneu de sex?
‎Sunt tânără, sunt singură, ‎am voie să-mi fac de cap.
‎Scuze că nu-s virgină, ‎cum era Kate când v-ați cuplat.
‎Ce?
‎Bună, iubire!
‎Nu uita să-ți faci bagajul! ‎Plecăm imediat după conferința de presă.
‎Nu e o simplă conferință de presă! ‎E șansa mea să mă fac remarcată.
‎Cică Tacoma vrea să facă schimbări.
‎Adică pot ajunge ‎prezentatoare de știri? Poate.
‎Dacă ne concentrăm!
‎Bine, voiam să spun
‎că, după marele triumf jurnalistic ‎al lui Tully de astăzi,
‎eu și Johnny mergem ‎la Riverside Hot Springs
‎și ne petrecem noaptea ‎la un motel mic și drăguț.
‎Vegemite.
‎Mă duc să-mi fac bagajele.
‎Nu pot să cred ‎că facem prima noastră călătorie oficială.
‎E foarte important.
‎N-am mai fost într-o evadare romantică.
‎În excursii afli multe despre un om.
‎Exact. De-aia mi-am pus o casetă, un ghid, ‎costum de baie, lenjerie, prezervative.
‎Multe prezervative!
‎Și gustări, să avem energie, ‎că o să facem mult sex.
‎Prăjiturica mea a crescut.
‎Cât ai pus cu tine?
‎Câteva prăjiturele, evident.
‎- Murături, salată cu ou… ‎- Vorbeam de bani.
‎Credeam că ai tu bani.
‎I-am cheltuit pe autobuz.
‎Păi…
‎Bine.
‎Ce faci? ‎Vrei să urcăm în mașină cu străini?
‎Da! Dar cu unii drăguți, ‎să fim în siguranță. Nu e departe.
‎Bine…
‎Ar trebui să avem un semnal. ‎Dacă simți pericol, fă așa!
‎Și, dacă pare sigur, fă așa!
‎Dar nu facem deja asta?
‎- E dublu. ‎- Bine.
‎Și… Am furat ăsta de la Sean,
‎ca să documentez aventura.
‎Bine. Întinde degetul mare!
‎Bine…
‎Bine.
‎Uite!
‎Crezi că ne iau?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Hipioți.
‎Bună, suntem surori ‎și mergem la Ruby Mountain.
‎Aveți tați diferiți?
‎- Bună! ‎- Urcați!
‎- Îmi plac printul și eșarfa! ‎- Mersi! Bine ați venit!
‎- Stai aici! ‎- Super! Bine.
‎Bună! De unde sunteți?
‎Merg pe autostradă
‎Rulez pe autostradă
‎Merg mai departe ‎Să nu treacă viața pe lângă mine
‎Chitară acustică? Tipic taților!
‎Dacă-l aud pe Jim Croce, cânt rock.
‎Sunt și eu om.
‎Mai știi excursia în Colorado, ‎când s-a blocat albumul în casetofon?
‎Cred că am ascultat ‎„Bad Bad Leroy Brown” de 500 de ori.
‎Lui Marah i s-a făcut rău de mașină ‎de la serpentine.
‎A început să vomite salată cu ouă.
‎Țineam geamurile jos, din cauza mirosului.
‎- Era viscol afară! ‎- Ce scârbos!
‎Super poveste, dragilor, ‎foarte distractiv.
‎- A fost o zi pe cinste. ‎- Da.
‎Aia a fost o zi pe cinste?
‎Nu sunteți normali.
‎Îl iubesc pe Jim Croce. Și excursiile.
‎Parcă e vară.
‎Când ești copil, orice e posibil.
‎Johnny?
‎Scuze, mă…
‎Mă gândeam la muncă.
‎Evadarea romantică oficială ‎e abia după conferința de presă,
‎dar mă gândeam ‎să începem festivitățile ceva mai devreme.
‎Da? La ce te-ai gândit, Mularkey?
‎Ce-i asta?
‎Ce se întâmplă aici?
‎Uau! Bine!
‎Așa, sigur nu suntem în siguranță ‎pe șosea.
‎Haide, o să fie distractiv! ‎Am încredere în tine.
‎Nu trebuie să faci asta pentru mine. ‎Nu te presez cu nimic.
‎Te respect cu adevărat, știi?
‎Ca persoană.
‎Poftim?
‎- De ce ai spune asta? ‎- Nu spun asta.
‎Spun doar
‎că nu vreau să simți ‎că trebuie să faci chestii ca să te plac.
‎Asta e tot.
‎Bine…
‎Credeam că amândurora ne place ‎să facem chestii.
‎Ne plăcea… Îmi plăcea… Îmi plac chestiile,
‎doar că…
‎Sunt foarte concentrat pe muncă,
‎și, cum spuneai, ‎weekendul nici n-a început încă.
‎Da.
‎Absolut.
‎VOTAȚI BENEDICT BINSWANGER
‎Ospățul ăsta e absurd.
‎Așa e. ‎Sosul ăsta îmi răsfață papilele gustative.
‎Cum de nu vede nimeni ‎că e o încercare de a îngrășa presa?
‎Toți o să fie umflați ‎și o să uite de întrebările incomode.
‎- Ți-am păstrat niște mâncare, Johnny. ‎- Nu trebuia.
‎- Scuze! ‎- Ești bine?
‎Da! Vrea cineva o stângace?
‎Parcă m-am lovit de un copac.
‎Tully avea dreptate. Chestia asta e mită.
‎Hai să ne găsim un loc!
‎Lottie e incredibilă.
‎Știu. E nebună!
‎Nici nu m-asculți.
‎Încrezutul ăla n-o să aibă ‎un loc mai bun decât mine.
‎Perfect.
‎Chiar în față.
‎Crezi că e atras de ea?
‎Nu știu. Poate. ‎Și eu sunt puțin atrasă de ea.
‎Are o calitate aparte. ‎Stângace, dar cu sex-appeal.
‎Super, mulțumesc.
‎Oamenii pot fi atrași de alți oameni ‎și asta nu înseamnă nimic.
‎Sunt atrasă de jumătate din cei prezenți, ‎până și de unii dezgustători.
‎Cine știe de ce?
‎- De mine ești atrasă? ‎- Doamne, nu!
‎Din nou, mulțumesc.
‎Spun doar că e îndrăgostit de tine ‎și asta e tot ce contează.
‎Poate.
‎Dar s-a purtat foarte ciudat în mașină.
‎Ceva nu e în regulă. ‎Am o presimțire urâtă.
‎Johnny, e ora prânzului.
‎PRESA
‎Johnny!
‎Johnny, mă auzi?
‎E în regulă. Sunt doar eu.
‎Iisuse Hristoase!
‎E doar un coșmar, scuze!
‎Despre Irak?
‎Ai multe?
‎E îngrijorată. ‎O să încerce să mă târască la psihiatru.
‎- Ce au psihiatrii? ‎- Nimic.
‎Dacă ai nevoie de unul.
‎Dar eu nu am. Sunt bine.
‎E un coșmar.
‎Dacă nu veniți, ‎vă fur brânza din sendvișuri.
‎- Nu îndrăzni! ‎- Ce?
‎Vin… Hei!
‎Bine! Avem o veste bună și una proastă.
‎Urăsc veștile proaste, ‎începem cu cea bună.
‎Mă sună multe persoane ‎care vor să lucreze cu Tully Hart.
‎Talk-show-uri, reviste de știri… ‎Ai mulți fani.
‎Grozav.
‎Mi-ar plăcea să revin la jurnalism.
‎Dar e și o veste proastă.
‎Nu poți accepta nicio ofertă. ‎Cel puțin un an.
‎Clauza de neconcurență e de neclintit.
‎Știu că ai spus asta, dar mă tot gândesc
‎că trebuie să fie o soluție.
‎Am căutat. N-ai nicio ieșire.
‎Ce porcărie!
‎Wilson King e un șarpe. ‎N-am vrut să mă culc cu el acum 20 de ani.
‎- Asta e problema. ‎- Dă-l în judecată!
‎Vreau, dar avocatul a zis ‎că nu pot fără dovezi.
‎Doar nu mi-a făcut doar mie asta. ‎Trebuie să fie și alte femei.
‎O să găsesc una dispusă să vorbească. ‎Sunt jurnalistă. Asta fac.
‎Da, la naiba!
‎- Construiește cazul! ‎- Da.
‎Dar, între timp, ‎ce-ar fi să te întorci la muncă?
‎Da. Vreau să lucrez.
‎O iau razna. Ce ai?
‎Am câteva lucruri ‎care nu sunt acoperite de clauză…
‎Bine, să auzim!
‎Bine!
‎O mică fostă republică sovietică ‎face un talk-show la televiziunea de stat.
‎Te-ar chema pentru un an
‎și ar plăti frumoasa sumă ‎de 10.000 krupnik pe zi!
‎Clauza de neconcurență nu se aplică,
‎fiindcă, practic, ‎nu sunt recunoscuți de ONU.
‎Nu, mersi!
‎Da. Bine.
‎Ce zici de canalul ‎Cumpărături la Domiciliu?
‎Glumești?
‎Ai putea avea propria colecție ‎de bijuterii cu smaralde false,
‎dar ai apărea doar în videoclipuri scurte ‎pe site-ul lor.
‎Nu poți la televizor, ‎din cauza clauzei de neconcurență.
‎Doamne! E mult mai rău decât credeam.
‎Nu dispera!
‎Ești Tully Hart, legenda televiziunii.
‎Și eu, Justine Jordan, ‎cel mai tare impresar.
‎Împreună, o să găsim ceva grozav ‎ce să poți face.
‎Dar, între timp, trebuie să te întreb
‎ce părere ai de o croazieră cu vedete.
‎Ai rău de mare?
‎- Coarda e aici. ‎- Bine.
‎Încearcă din nou!
‎- Vezi? Ai talent înnăscut! ‎- Am reușit!
‎Cânt la chitară! Tully! Cânt la chitară!
‎Ești o adevărată Joan Baez.
‎- Bine, stai… ‎- Bine…
‎Ai o linie a vieții… foarte lungă?
‎Da?
‎Linia iubirii cum e?
‎Nu știu. ‎De fapt, nu știu să citesc în palmă.
‎Vreau să scriu o poezie despre ochii tăi.
‎Kate, ar trebui să plecăm.
‎Dar repară duba ‎și ne-au invitat la niște izvoare termale.
‎Da, nu repară nici pe dracu'.
‎Suntem într-o misiune. ‎Caut altă mașină. Vii sau ce faci?
‎Da, normal.
‎Bine, să mergem!
‎Se pare că trebuie s-o tai.
‎Da. Pe curând!
‎Kate, haide!
‎Vin.
‎- Hai, Kate, am găsit una! ‎- Bine.
‎- Hai, să mergem! ‎- Urma să mă sărute.
‎Te-am salvat. N-o să te sărute ‎prima oară un hipiot împuțit.
‎Domnul să vă binecuvânteze! ‎Cheltuiți-i cu cap!
‎- Bine… ‎- Mulțumesc.
‎Mulțumesc.
‎Mersi!
‎Te superi?
‎Toți îl urăsc pe boul care-i calcă ‎pe picioare să ajungă la mijloc.
‎Ce știi despre acest Benedict Binswanger?
‎Străbunicul lui a fost ‎unul din fondatorii Spokane.
‎Plin de bani, din exploatări.
‎Tatăl lui n-a fost ales guvernator în '64.
‎Te pricepi la cercetări de rutină.
‎O familie ca asta sigur ascunde ‎niște schelete în dulap.
‎Mă întreb care sunt ‎ale lui Ben Binswanger.
‎Pun pariu că îi place sexul ciudat.
‎Pun pariu că ție îți place sexul ciudat.
‎Simți un spirit înrudit?
‎Ești un afurisit!
‎Mulțumesc.
‎Mulțumesc!
‎Mulțumesc.
‎Acum 100 de ani, străbunicul meu ‎a înființat o făbricuță de cherestea.
‎Azi, peste jumătate ‎din casele din Washington…
‎VOTAȚI BINSWANGER
‎…sunt din cherestea ‎de la Binswanger Logging.
‎Sunt mândru că familia mea
‎protejează și adăpostește mii de familii ‎din nord-vestul țării.
‎Din acest motiv,
‎îmi anunț oficial
‎candidatura la funcția de guvernator ‎al marelui stat Washington.
‎Da!
‎Mulțumesc.
‎Familia e cea mai importantă forță ‎din viața mea.
‎Când voi ajunge guvernator,
‎fiecare om din Washington ‎va fi un membru al familiei mele.
‎Vă mulțumesc. ‎Cred că avem timp de câteva întrebări.
‎Dle Binswanger, compania dv.
‎a fost în centrul unor proteste ‎contra exploatării forestiere.
‎Cum influențează sprijinul public ‎pentru protecția mediului
‎strategia campaniei dv.?
‎Te-am ales pe tine ‎pentru că îmi place zâmbetul tău.
‎Cred că a fost prima mea greșeală.
‎Se pare deja ești de partea huliganilor ‎care mi-au pus în pericol muncitorii.
‎Să nu fim isterici. ‎Azi e vorba de speranță.
‎Altcineva.
‎Washingtonul e cunoscut ‎pentru frumusețea naturală.
‎Aveți o avere din exploatări.
‎Ce le spuneți familiilor ‎care iubesc terenurile locale,
‎dar le îngrijorează dispariția pădurilor?
‎Excelentă întrebare! ‎Sunt pasionat de natură.
‎Vânez, pescuiesc, am natura în sânge,
‎și, odată ajuns guvernator, voi face totul
‎să echilibrez preocupările economice ‎și de mediu ale statului.
‎Vă mulțumesc. E și grija mea. ‎Altcineva? Da.
‎- Tully, a fost tare… ‎- M-a umilit complet.
‎Șeful mare se uită. ‎A zis că vrea să facă schimbări.
‎- Dacă mă retrogradează? ‎- Nu. Ai fost grozavă. Foarte moderată.
‎Tipul a fost un bou. Vrei să vorbim?
‎Nu.
‎Du-te în excursia ta de cuplu! ‎Distracție plăcută! Sunt bine.
‎Bine.
‎Suntem aproape ‎de vreo cinci izvoare termale.
‎Super! Chiar aș face o baie!
‎Nu. Nici gând. ‎Excursia nebună s-a încheiat. Du-mă acasă!
‎Te duc eu acasă.
‎Dă-l dracului pe Binswanger!
‎Ești unul din cei mai buni reporteri ‎pe care i-am văzut.
‎Ai boașe, Tully Hart.
‎De parcă aș vrea să am! ‎Doar un șovin ar crede că e un compliment.
‎- Ceartă-mă în drum spre casă! ‎- Nu, lasă! O ducem noi.
‎- Da. Mergem la izvoare altă dată. ‎- Da. Rămâne pe altă dată. E în regulă.
‎- Da… ‎- Probabil, câinele mănâncă brânză.
‎- Am o țestoasă. ‎- Trebuie să rezolv…
‎Bine. Mergeți! Mă duc cu Gloria Steinem.
‎Când află copiii ‎că am chiulit ca să fac autostopul,
‎o să fie impresionați. ‎O să uite de nasul însângerat.
‎Ce-ți pasă? Nu sunt de treabă.
‎- Sunt amicii mei. ‎- Credeam că eu sunt.
‎- Nici nu mai mergi la școala mea. ‎- Și ce? Mă lași baltă?
‎Ce? Fug cu tine în clipa asta.
‎De ce? Să impresionezi niște jigodii?
‎- Nu-mi face amicii „jigodii”! ‎- Nu-s amicii tăi!
‎- Încotro? ‎- La Ruby Mountain.
‎Urcați! Eu merg la Ross Lake. ‎Vă pot lăsa în drum.
‎Sunteți surori?
‎Prietene bune.
‎Să prețuiți asta! ‎Nu toată lumea are un prieten bun.
‎La naiba! Pozele mele.
‎E important? Ne întoarcem?
‎Cred că nu.
‎Nicio grijă. Unele lucruri ‎sunt menite să fie doar amintiri.
‎Ce tatuaj ai?
‎Cu o carte de tarot.
‎Nebunul.
‎Cea mai sfântă carte din pachet.
‎Nu faci nicio călătorie ‎dacă nu ești dispus să fii ridicol.
‎Când faci primii pași, ‎conduci o mașină, te îndrăgostești…
‎Mereu există riscul să cazi în nas,
‎dar, până la urmă,
‎călătoria nebunului e singura călătorie.
‎Am ajuns.
‎Ești pregătită?
‎TAVERNA RUBY MOUNTAIN ‎PROPRIETATE FAMILIALĂ DIN 1920
‎BERE RECE
‎- Mulțumim! Apreciem gestul. ‎- Cu plăcere.
‎- Aveți grijă de voi! ‎- Și tu!
‎Haide!
‎E o prostie. Nu-i așa?
‎Au trecut 15 ani. ‎De parcă o să-l găsesc acum…
‎Singura călătorie e a nebunului.
‎Bine.
‎- Gata? ‎- Da.
‎Bine.
‎Doamne, el e! Tipul din poză e aici.
‎Ești sigură?
‎E mai în vârstă, dar sigur e el.
‎Uită-te la ochi!
‎E tatăl meu.
‎Am un tată.
‎Mamă, e extraordinar!
‎Nu e nimeni aici.
‎Ne-am putea face de cap, Johnny Ryan.
‎Știu. Simt o nevoie cruntă de relaxare.
‎E caldă!
‎Poate ar trebui să fac puțin striptease?
‎Nu trebuie să faci asta pentru mine. ‎Intră, relaxează-te și simte-te bine!
‎- Te-ai săturat să faci sex cu mine? ‎- Ce?
‎Când am zis asta?
‎Practic, acum. ‎Și în mașină, în drum spre filmare.
‎Nu. Îmi place mult.
‎Nu vreau să faci chestii ‎dacă nu ești pregătită.
‎Nu vreau să joci un rol pentru mine ‎sau să te porți ca Tully.
‎Nu mă port ca Tully.
‎Mă port ca mine și tu te porți ciudat.
‎De ce nu mi-ai zis că ești virgină ‎când am făcut-o prima oară?
‎De unde ai…
‎Mi-a spus Tully.
‎- Acum doar la asta mă gândesc. ‎- Ce? De ce contează asta?
‎Fiindcă e o mare responsabilitate ‎să fii primul în viața cuiva.
‎Mai ales la vârsta noastră.
‎Doamne, cheamă poliția! ‎Virgina geriatrică!
‎Nu, dar aș vrea să-mi fi zis.
‎- Am vrut să fac chestia aia în mașină. ‎- Bine.
‎Poate n-am experiența lui Tully ‎și eram virgină la 25 de ani,
‎dar sunt o perversă ‎și m-am săturat să te umfli în pene
‎ca un băiat rău ‎care o să spargă îngerul de porțelan.
‎Ce paștele mă-sii!
‎Băi! Ce chestie! Ne-am dus în alt loc, ‎dar era închis și am venit aici!
‎Care erau șansele?
‎E petrecere!
‎Da, brusc mi-a pierit cheful.
‎- Marco! ‎- Polo!
‎Kate.
‎Mai mergem la motel?
‎Da, putem sta în pat ‎să ne uităm la meciuri.
‎Cheile sunt la tine?
‎- De ce ar fi la mine? Tu ai condus. ‎- Cred că le-am pierdut.
‎Mă duc să văd pe cărare.
‎Știu că e o prostie.
‎Știu, dar e mare lucru ‎să fii primul în viața cuiva.
‎Nu contează. Excursia asta ‎a fost o prostie. Hai să plecăm!
‎Mă duc să caut cheile.
‎Nu vreau s-o dau în bară!
‎Și de ce o faci?
‎Fiindcă nu știu cum să mă port!
‎- Deja depuneam eforturi uriașe. ‎- Nu-i nimic, înțeleg. Sunt prea mult.
‎Nu, Kate, nu e asta!
‎E prima dată când sunt îndrăgostit
‎și e copleșitor!
‎Nu ești prea mult. ‎Iubirea mea pentru tine e prea mult.
‎Îți vine să crezi ‎că Marah ne-a îmbrățișat?
‎Nici n-a trebuit s-o rog!
‎Poate a depășit ‎faza adolescentei nesuferite.
‎E un copil minunat.
‎Cel mai bun.
‎Mi-a fost așa dor de ea!
‎E fericită că ești acasă.
‎Și eu.
‎Ai grijă, boule! Dai peste tipul ‎cu bastonul, foarte deștept.
‎Scuze, omule!
‎Doamne!
‎Cum sunt unii!
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎Așa.
‎Ce bine e!
‎E plăcut.
‎- Mersi că te-ai oprit cu mine aici! ‎- Normal! Face bine la șold.
‎- Ce-i cu privirea asta, Mularkey? ‎- Ești bine? Ai făcut un străin „bou”.
‎Sunt bine.
‎Da, mă bucur că sunt aici.
‎Și eu.
‎Speram să putem vorbi ‎despre unele lucruri.
‎La fel și eu.
‎Mi-a fost dor de tine.
‎Cât am fost plecat.
‎Și mie.
‎Apreciez că m-ai primit ‎și ai grijă de mine cât îmi revin.
‎E plăcut să fiu acasă.
‎Chiar și cu șoldul meu distrus.
‎- Și cu fratele tău la subsol. ‎- Da, îmi pare rău.
‎Nu-i nimic. E în regulă.
‎Dar e și derutant.
‎Încă am sentimente pentru tine.
‎Dar nu mă pot întoarce la tine.
‎Nu voiam…
‎Uneori simt că te uiți la mine…
‎plină de… speranță
‎și… iubire.
‎Și, nu că n-aș simți și eu la fel,
‎dar nu pot să mă avânt ‎și să mă prefac că nu am…
‎știi tu…
‎Suntem divorțați.
‎Da.
‎Și au fost motive.
‎Și încă mai sunt motive.
‎- Adică Lottie? ‎- Ce?
‎Sau Charlie? Cum o fi… ‎Voi doi… sunteți împreună?
‎Kate, nu e vorba de altcineva. ‎E vorba de mine.
‎Trebuie să fiu singur acum.
‎Încă nu știu ce vreau ‎să fac cu restul vieții mele.
‎Îmi pare rău.
‎Nu.
‎Mă bucur că am vorbit.
‎E super.
‎Poți s-o faci.
‎- Bine? Sunt aici. ‎- Dacă mă urăște?
‎O să te adore.
‎Oricine ar fi norocos să te aibă ca fiică. ‎Du-te și vorbește cu el!
‎- Bine. ‎- Bine.
‎- Cu ce vă servesc? ‎- Bună!
‎Cred că ăsta ești tu.
‎Da, o țin minte. Dorothy.
‎Da! Acum i se spune Cloud.
‎Sărmana a venit la bar ‎gravidă în șase luni, cerșind o slujbă.
‎S-a descurcat.
‎Apoi a furat niște bani și a fugit. ‎Ce s-a ales de ea?
‎E la închisoare.
‎- Mi se pare corect. ‎- Deci nu ești tu tatăl?
‎Al copilului ei?
‎Puștoaico!
‎Îmi pare rău.
‎Aș vrea să fi fost.
‎Șunca asta e senzațională.
‎Hei!
‎Lasă, e doar o mică piedică.
‎O să-l găsim pe tatăl tău.
‎Unde?
‎Cum?
‎Ăsta e singurul meu drum și e o fundătură.
‎Vă mai aduc ceva?
‎Nu cred.
‎Dar am comandat bere, nu suc.
‎Știu, scumpo.
‎Nu înseamnă că n-o să-l găsim.
‎- Dar trebuie să credem că e… ‎- Ce-i ăsta?
‎Mottoul familiei Mularkey?
‎Zâmbește și totul va fi bine!
‎- Mi-ai zis să fiu pozitivă. ‎- Nu știi cum mă simt.
‎Ai o familie care te iubește, ‎orice ai face.
‎- N-o să înțelegi niciodată. ‎- Și tu ai. Pe mine.
‎Bine, atunci să fugim împreună. ‎Nu mă pot întoarce la bunica.
‎Unde să mergem? Ce să facem? ‎Mai avem doar două murături.
‎Ne descurcăm noi!
‎Tully, nu putem. Adică…
‎E o nebunie.
‎Da, eram sigură.
‎Familie, zici?
‎Aleea Licuricilor pentru totdeauna!
‎Călătoria nebunului, clar!
‎Hai să… Vorbim afară, bine?
‎Plătesc nota.
‎„Supărată?
‎Și Satana înșală, dar Iisus mântuiește.”
‎Doamne!
‎- Măicuțele ne-au tras țeapă! ‎- Perfect!
‎Unde te…
‎Rahat!
‎- Ce facem? ‎- Tu le rezolvi pe toate.
‎- O să găsești o soluție. ‎- Eu sunt ticăloasa?
‎Încerc să văd cum putem plăti nota!
‎Nu ți-a păsat nicio clipă ‎dacă-mi găsesc tatăl.
‎Voiai doar o poveste mișto
‎să-ți impresionezi amicii idioți ‎care nu te plac.
‎Du-te naibii!
‎Dacă așa tratezi oamenii, ‎înțeleg de ce te părăsesc toți!
‎Știi ce?
‎Cred că prietenia asta s-a sfârșit.
‎- Cum adică? ‎- Nu mai sunt cea de pe Aleea Licuricilor.
‎Nu locuim în același oraș, ‎nu avem nimic în comun.
‎Gata! Am terminat-o.
‎Nu trebuie să-mi mai scrii scrisori. ‎Bine, Mularkey?
‎Îți spun adio.
‎Sigur nu vreți să fugiți fără să plătiți.
‎Nu avem bani.
‎Atunci, chem poliția ‎sau pe părinții voștri.
‎Vă gândiți înăuntru.
‎S-a terminat?
‎Mersi că m-ai lăsat să conduc.
‎Mișto mașină! Poate că BMW-urile ‎nu sunt doar pentru nemernici zeloși.
‎Ești impresionantă. Deși era să ne omori.
‎Acum, că te-am lăsat să-mi conduci mașina, ‎suntem prieteni?
‎Nu.
‎Păcat.
‎Noi, orfanii, trebuie să fim uniți.
‎Nu sunt orfană.
‎Ai crescut fără tată. Și eu.
‎- Cum… ‎- Al meu a plecat când eram mic.
‎N-am aflat de ce. ‎Cred că de asta m-am făcut reporter,
‎să încerc să aflu adevărul în toate astea.
‎Văd aceeași privire în ochii tăi. ‎Cum spuneam,
‎spirite înrudite.
‎Și m-am îmbătat cu Mutt ‎și am întrebat de tine.
‎- De ce? ‎- Pentru că…
‎mă gândesc la tine enervant de mult.
‎Mă înnebunești
‎și nu știu dacă e pentru că suntem la fel
‎în cele mai bune și mai rele moduri…
‎Ce vreau să spun e…
‎că te văd.
‎Nu latura pe care încerci s-o arăți lumii.
‎Ci pe cea aflată dedesubt.
‎Te văd.
‎Și îmi place ce văd.
‎Sunt impresionată că ai ținut pasul. ‎E plăcut să întâlnești pe cineva ca tine.
‎Ți-am zis că suntem spirite înrudite.
‎- A fost mai bine decât mi-am imaginat. ‎- Ți-ai imaginat?
‎Ești plin de surprize.
‎Și tu ești fenomenală.
‎De asta trebuie să-ți spun adevărul.
‎Nu îmi doresc…
‎niciun fel de…
‎relație.
‎E nebunie la serviciu acum.
‎Nu pot fi bărbatul pe care-l meriți.
‎Asta e replica mea.
‎Ei bine! A fost o întâlnire reușită.
‎Mai vorbim mâine,
‎dar mai gândește-te ‎la oferta cu croaziera!
‎Bine.
‎Ce faci acum?
‎E sâmbătă seara. ‎Fii sigură că ies în oraș!
‎Da? Unde? Mi-ar prinde bine ceva de băut.
‎Nu suntem prietene. Nu.
‎Am învățat de mult ‎să păstrez limite stricte
‎între muncă și viața personală.
‎Înțelegi.
‎Da, normal. ‎Oricum mă gândeam să stau acasă.
‎Bravo!
‎Să-l folosești sănătoasă! ‎Relaxează-te în seara asta
‎și petrece puțin timp de calitate ‎cu Tully Hart.
‎Tully Hart?
‎Doamne!
‎Mi s-a părut că ești tu! ‎Uau! Putem face o poză?
‎Sigur!
‎- Cine e micuța asta? E adorabilă. ‎- E Madison. Eu sunt Liz.
‎Îmi place emisiunea ta.
‎- Adică îmi plăcea. ‎- Mulțumesc.
‎O poți ține?
‎Da…
‎Să-mi scot aparatul.
‎Da.
‎Gata?
‎Zâmbește!
‎Auzi, Cloud!
‎Te duc undeva?
‎Ce cauți aici?
‎Eram prin zonă,
‎mă gândeam
‎că m-am mutat ‎într-un apartament foarte mare
‎și mi-am zis că poate vrei ‎să stai la mine o vreme.
‎Vrei să vin să stau la tine.
‎Da.
‎Da, ai zis că ai probleme cu apa caldă
‎și eu am șase băi mari.
‎Nu vreau mila ta, dragă. ‎Nu mă deranjează dușurile reci. Sunt bine.
‎Da.
‎Da, chestia e că…
‎eu nu sunt.
‎Azi trebuia să nasc copilul ‎pe care nu l-am mai avut.
‎Nu există felicitări pentru ocazia asta
‎și, oficial, căsnicia mea n-a avut loc. ‎E nasol.
‎Nici pentru asta nu există felicitări.
‎Cariera mea e inexistentă.
‎S-ar putea să pierd totul ‎în procesul ăsta.
‎Și știu că e ciudat că apar așa.
‎Noi două nu suntem tocmai…
‎Dar… Cred că…
‎S-ar putea să am nevoie de tine.
‎Și nu…
‎Nu vreau să fiu singură acum.
‎Bine.
‎Să mergem!
‎Bună!
‎Mulțumesc.
‎Ce elegant ești!
‎- Îți place? ‎- Da.
‎Avem o problemă.
‎Am vești de la șeful mare.
‎Știi că vor să facă schimbări?
‎Auzi?
‎Binswanger vorbește la debarcader. ‎De ce nu m-au trimis?
‎Tacoma a zis să-l iau eu pe Binswanger.
‎E o glumă?
‎Șeful tău e mare fan. ‎Mi-a făcut o ofertă grozavă.
‎Unde pot să-mi pun lucrurile?
‎Ține, uriașule!
‎Deschide ușa!
‎Tully e sânge din sângele tău, ‎fie că o vrei sau nu!
‎Intrați, să nu vă plouă!
‎Găsim noi o soluție.
‎Subtitrarea: Daniela Vereș