EN NETFLIX-SERIE
Öppna!
Släpp in mig! Jag vet att du hör mig.
Jag är ledsen. De är inte här.
Skitsnack.
Tänker du gömma dig här och låtsas att jag inte finns?
Jäkla ynkryggar. Hon är din familj! Hon har ett namn!
Tallulah.
-Du kan inte låtsas att hon inte finns! -Jag är ledsen.
Öppna dörren! Du kan inte ignorera henne för alltid!
Hon har en röst!
Och det här leder oss tillbaka till vardagsrummet.
Här ska jag njuta av den otroliga utsikten
medan jag planerar nästa fas i Tully Harts medieimperium.
Det här stället är helt sjukt.
Jag vet, och jag fick det för ett bra pris.
Det är mer exklusivt än min förra lägenhet,
men killen som sålde var desperat. Han har åkt in för insiderhandel.
Gud, vad bra. Eller inte för honom.
Skit i honom. Han är kriminell. Jag är bara glad över
att vara på en ny plats.
Jag sov inte bra i min gamla lägenhet. Den var full av…
Max.
Och jag gillade aldrig garderoberna.
-Så vad händer med annulleringen? -En advokat ringde igår.
Det är officiellt.
Juridiskt sett hände aldrig vårt äktenskap.
Det hände.
Ibland är jag inte så säker.
Det måste vara så tufft.
-Imorgon hade det varit… -Hur kan du minnas det?
Jag skrev upp när du skulle föda efter första ultraljudet.
Det är lugnt. Det är inte ens…
Du vet att jag aldrig ville ha barn. Det var bäst så.
Bara en vanlig dag.
Stor dag!
Mamma tror att jag är på bussen. Operation "på rymmen" är igång!
Jag är så glad att du är här. Igår var en katastrof.
De kallade mig "näsblods-Kate". Men det var jag som gav Franklin näsblod.
-Min näsa blödde aldrig… -Vem bryr sig? De är idioter.
Okej? Skit i dem.
Vi är kvinnor som ska ut på äventyr. Som i din bok! Vi är som Barnaby Bagger!
-Du menar Bilbo Bagger? -Visst.
När vi kommer till Ruby Mountain Tavern frågar vi om nån där vet nåt om min pappa.
Ett namn hade varit bra.
Tror du att de minns det? Det var längesen.
Var positiv, Mularkey.
Det har varit ett familjeföretag sen 1920. Ett familjeföretag! De minns.
Ägarna kanske är släkt med mig.
Killen kanske är ägarens son, eller ägaren, eller en av ägarna.
Min pappa kanske äger det! Allt faller på plats.
Borde vi inte ha ringt först?
Nej, vi måste dit. Jag måste se det med egna ögon.
Jag måste prata med nån. Det hade en riktig reporter gjort.
-Du skojar. Herregud! -Jag säger ju det.
-Du tvivlar alltid på mig. -Du är rolig, du.
Hej, Kate!
Hej på er.
Ursäkta röran. Vi blev så hungriga.
Det finns pizza om du vill ha.
Jag åt hos Tully, det är lugnt.
Hur är det nya stället?
Underbart. Spektakulärt.
En takvåning, så klart. Utsikt mot Space Needle.
Har hon råd efter stämningen?
Hon planerar sin triumferande tv-återkomst just i detta nu.
Men hon måste ha haft en konkurrensklausul i sitt kontrakt?
Då är hon borta i åtminstone ett år.
Underskatta inte Tully Hart. Hon hittar ett sätt.
Jag älskar att du fortfarande hejar på henne.
Du ser på medan hon briljerar. Ni har verkligen en fin vänskap.
Tack.
Vilken röra. Jag får städa.
-Jag tar det. -Det är lugnt.
Nej. Jag behöver sträcka på benen.
Har vi en ficklampa? Vi skulle packa en ficklampa.
-Är du hungrig? -Nej, jag åt pizza med pappa och Charlie.
Visste du att hon har bott i Paris och har varit i Afghanistan och Irak?
Det visste jag inte.
Hon ska komma och tala på min samhällslektion.
Kanske.
-Vad roligt. -Ja.
-Har du packat? -Ja, i princip.
-Vart ska du? -En fånig campingtur med skolan.
Du bönade och bad om att få åka. Vi skjutsar dit henne. Familjetripp.
Trevligt.
Ficklampan är i garaget. Det är bäst att jag hämtar den åt dig.
-Vi tävlar dit. -Jag kommer att vinna.
Det kommer du inte.
Förstår du hur långt han har kommit på bara ett par månader?
Det är otroligt.
Han är verkligen tapper. Jag undrar vad som rör sig under ytan.
Hans fysioterapeut sa att han har kommit långt.
Det är så fint att han får vara här medan han repar sig.
Det är inte många kvinnor som hade klarat det.
Det är bådas hus. Han är alltid välkommen.
Och vi lämnade allt lite öppet mellan oss
när han åkte, så… Det är komplicerat.
Det sa han inte.
Du har gjort så mysigt åt honom i vardagsrummet.
Han har problem med trapporna.
-Det är lättare. -Okej.
Är ni klara med artikeln? Ska du hem till Paris?
Mitt hem är där jag råkar vara. Plus att vi har mycket kvar på storyn.
Jag känner att jag har sån tur som får jobba med honom.
Att se honom i Irak,
i sitt rätta element, och göra det han var född att göra…
Det var inspirerande.
Så känns det att se honom med Marah. Han är så naturlig.
Självklart. Det måste vara så givande, hela den här barngrejen.
Ja.
Jag trodde alltid att jag skulle ha familj och hus,
inte att jag skulle leva det här livet.
Internationell krigskorrespondent som duckar för kulor.
Visst, det är glamoröst och spännande,
men jag vet aldrig vilken tidszon jag är i.
Jag kan knappt ha ett förhållande med en man,
vare sig det är en skotsk skådespelare,
eller en NBA-spelare vars namn vi inte ska nämna.
Det slutar alltid i tårar på ett flygplan.
Det låter körigt.
Vem hade trott det? Lottie, praktikanten på KPOC.
Eller hur?
Då trodde jag att jag var en Kate, men det visar sig att jag är en Tully.
God morgon.
Jag sov jättegott.
-Har du sovit gott? -Nej.
Din vän som just gick ville att jag skulle ge dig det här.
Hans jobbnummer,
hans hemnummer, föräldrarnas nummer, numret till racketklubben…
Usch då.
Och de säger att tjejer är klängiga.
Jag har ju redan pratat med honom.
"Det var en fantastisk kväll.
Du är en toppenkille, så jag måste vara ärlig.
Just nu, i min karriär, kan jag inte ge dig…"
"Det förhållande du behöver och förtjänar."
Tunna väggar.
Vad är det här med att krossa hjärtan? Är du med i nån sorts sextävling?
Hallå där! Jag är ung, jag är singel. Jag får så min vildhavre.
Förlåt att jag inte är oskuld som Kate.
Va?
Hej, älskling!
Kom ihåg att packa en väska, för vi åker efter presskonferensen.
Det är inte bara en presskonferens. Det är min chans att bli upptäckt.
Tacoma vill röra om i grytan.
Betyder det att jag kan bli befordrad till ankare? Kanske.
Om vi bara kan fokusera!
Det jag menade var:
Efter Tullys stora journalistiska triumf åker Johnny och jag till de varma källorna
och sen övernattar vi på ett gulligt motell.
Vegemite.
Bäst att jag packar.
Jag fattar inte att vi ska göra vår första resa som par.
Det här är stort.
Jag har aldrig varit på en romantisk weekend innan.
Bilsemestrar avslöjar mycket.
Exakt. Det är därför jag har packat: blandband, guidebok, bikini,
underkläder, kondomer. Så många kondomer.
Och snacks så att vi orkar, för vi ska ligga så mycket.
Min lilla rulltårta har blivit fylld med grädde!
-Hur mycket tog du med? -Rulltårta, så klart.
-Saltgurka, äggsallad… -Jag menar pengar.
Hade inte du det?
Jag la allt på bussbiljetten.
Åh. Alltså…
Okej.
Vad gör du? Ska vi hoppa in i en bil med främlingar?
Ja! Men bara snälla främlingar. Det är inte så långt.
Okej…
Vi borde ha en signal. Okej, om du känner fara – gör så här.
Och om det verkar säkert gör du så här.
Gör vi inte redan det här?
-Det här är dubbelt. -Okej.
Och…
Jag stal den här från Sean för att dokumentera vårt äventyr.
Okej. Håll ut tummen.
Okej.
-Titta. -Åh!
Plockar de upp oss?
-Ja. -Okej.
Hippier.
Hej. Vi är systrar, och vi ska till Ruby Mountain.
Har ni olika pappor, eller?
-Hej! -Hoppa in!
-Snygg batikfärgning. -Tack. Välkommen.
-Sätt dig här. -Häftigt. Okej.
Hej. Var kommer ni ifrån?
Akustisk luftgitarr? Du är en sån pappa.
Hör jag Jim Croce måste jag rocka. Jag är bara människa.
Minns ni i Colorado
när hans greatest hits-album fastnade i bandspelaren?
Vi måste ha lyssnat på "Bad Bad Leroy Brown" 500 gånger.
Marah blev åksjuk av de slingriga vägarna. Hon började kaskadspy äggsallad.
Vi fick ha rutorna nere för att det luktade.
-Så äckligt. -Mitt i en snöstorm!
Bra historia, hörni. Superkul.
-Det var en bra dag. -Ja.
Var det där en bra dag?
Ni två är inte normala.
Jag älskar Jim Croce. Och bilsemestrar. Det känns som sommar.
När man är liten… Allt är möjligt.
Johnny?
Förlåt, ja, jag bara…
Jag tänker bara på jobbet.
Jag vet att vår officiella romantiska resa inte börjar förrän efter presskonferensen,
men jag tänkte att vi kanske kunde börja med festligheterna lite tidigare?
Jaså? Vad har du tänkt dig, Mularkey?
Vad är det här?
Vad händer här?
Jaha! Okej!
Nej, det där är inte trafiksäkert.
Kom igen, det blir kul.
Jag litar på dig.
Du behöver inte göra det där. Jag tänker inte pressa dig att göra nåt.
Jag bara… Jag respekterar verkligen dig. Du vet?
Som person.
Va?
-Varför säger du så? -Jag säger inte det.
Jag vill bara inte få dig att känna att du måste göra grejer
för att jag ska gilla dig. Det är allt.
Okej.
Jag trodde att båda gillade att göra grejer.
Det gjorde vi… Jag gjorde… Jag gillar grejer.
Jag bara… Jag är bara så fokuserad på jobbet.
Och som du sa – helgen har inte ens börjat.
Ja.
Absolut.
RÖSTA PÅ BENEDICT BINSWANGER
Den här buffén är helt sjuk.
Jag vet. Den här såsen ger mig en munorgasm.
Ser ingen annan att de försöker göda pressen?
Folk blir så uppsvällda att de glömmer att ställa svåra frågor.
-Jag sparade lite mat åt dig. -Det hade du inte behövt.
-Förlåt. -Gick det bra?
Ja! Vill nån ha en klumpeduns?
Det var som att gå in i ett träd.
Tully hade nog rätt om att det var en muta.
Nu letar vi upp en plats.
Vad är det med Lottie?
Jag vet. Hon är så galen.
Du lyssnar inte ens.
Den där jäkeln ska inte få en bättre plats än mig.
Perfekt. Precis rakt framför.
Är han attraherad av henne?
Jag vet inte. Kanske. Jag är lite attraherad av henne.
Hon har nån slags egenskap. Töntig, fast med lite sex appeal.
Toppen, tack ska du ha.
Man kan vara attraherad av folk utan att det betyder nåt.
Jag är attraherad av hälften här.
Även de som jag tycker är vidriga. Vem vet varför?
-Är du attraherad av mig? -Nej!
Tack igen.
Jag säger bara att han är kär i dig och det är det enda som betyder nåt.
Kanske.
Men han var så konstig i bilen. Nåt är fel. Det känns inte bra.
Johnny, det är lunchdags.
Johnny!
Kan du höra mig?
Det är okej. Det är bara jag.
Herregud.
Det var bara en mardröm. Förlåt.
Om Irak?
Händer det ofta?
Hon är orolig. Hon tänker skicka iväg mig till psykologen.
-Vad är det för fel på dem? -Inget.
Om man behöver en.
Men det gör inte jag. Jag mår bra.
Det var en mardröm.
Kommer ni inte snor jag all ost från era mackor.
-Du skulle bara våga. -Va?
Jag kommer… Hallå!
Okej! Vi har goda nyheter och dåliga nyheter.
Jag hatar dåliga nyheter, så vi börjar med de goda!
Jag får massor av samtal från folk som vill jobba med Tully Hart.
Talkshower, nyhetsmagasin… Du har många fans därute.
Toppen. Jag skulle gärna jobba med journalistik igen.
Men, å andra sidan, de dåliga nyheterna…
Du kan inte anta några erbjudanden. Inte på ett år.
Konkurrensklausulen är stenhård.
Jag vet att du sa det,
men det måste finnas ett sätt att kringgå den.
Vi har tittat. Du sitter fast.
Vilket skitsnack.
Wilson King är lömsk. Han försökte ligga med mig för 20 år sen.
-Det är vad det här handlar om. -Stäm honom, då.
Jag vill det, men enligt min advokat behöver jag bevis.
Jag kan inte vara den enda kvinnan. Det måste finnas fler.
Jag måste hitta nån som vill prata. Jag är journalist – det är mitt jobb.
Ja, för fan!
-Samla in bevisen! -Ja.
Men under tiden, ska vi fixa lite jobb åt dig?
Ja. Jag vill jobba.
Jag håller på att bli galen. Vad har du?
Det finns några grejer som inte påverkas av konkurrensklausulen.
Bra, kör på.
Okej!
En liten före detta sovjetrepublik utvecklar en talkshow för statlig tv.
Du får ett ettårskontrakt.
Det är ett bra dagtraktamente – 10 000 krupnik om dagen!
Och konkurrensklausulen gäller inte
eftersom de tekniskt sett inte erkänns av FN.
Det går bort.
Okej.
Vad känner du inför Shop at Home Network?
Skämtar du?
Jag kan fixa en smyckeskollektion med smaragdimitationer,
men du dyker endast upp i korta klipp på deras hemsida
eftersom klausulen gör att du inte får synas i tv.
Herregud. Det här är mycket värre än jag trodde.
Nej, misströsta inte.
Du är Tully Hart, tv-legend.
Och jag är Justine Jordan, grym agent.
Vi ska hitta nåt fantastiskt åt dig som du faktiskt kan göra.
Men till dess måste jag fråga dig:
Vad känner du inför en kändiskryssning?
Blir du sjösjuk?
-Här är ackordet. -Okej.
Försök igen.
-Du är en naturbegåvning. -Jag gjorde det!
Jag spelar gitarr! Tully! Jag spelar gitarr!
Du är rena rama Joan Baez.
-Vänta, okej… -Okej…
Du har en väldigt lång…
Livslinje?
Jaså?
Och kärlekslinjen?
Jag vet inte. Jag vet faktiskt inte hur man spår.
Jag vill skriva en dikt om dina ögon.
Kate, vi borde nog röra på oss.
Men de lagar vanen, och de bjöd med oss till några källor.
Ja. Nej, de fixar inte ett skit.
Vi har ett uppdrag. Jag fixar en annan skjuts.
-Kommer du, eller? -Ja, självklart.
Okej, sätt fart.
Det verkar som att jag måste dra.
Ja. Vi ses.
Kom igen, Kate!
Jag kommer.
-Kom igen, jag har en! -Okej.
-Nu åker vi. -Han skulle kyssa mig.
Då räddade jag dig. Den där hippien får inte bli din första kyss.
Gud välsigne er båda. Spendera dem väl.
-Okej… -Tack.
Tack.
Får jag?
Alla hatar aset som försöker gå in till mittensätet.
Vad vet du om den här Benedict Binswanger?
Hans farfars far var en av grundarna av Spokane.
Skogsförmögenhet. Mycket pengar.
Fadern kandiderade till guvernör 1964 – förlorade.
Oj, vilka efterforskningar.
En sån familj måste ha några skelett i sina tjusiga garderober.
Jag undrar vilka gamle Ben Binswangers är.
Jag slår vad om att han är pervers.
Jag slår vad om att du är pervers.
Har du hittat en själsfrände?
Du är så dum.
Tack.
Tack!
Tack.
För 100 år sen grundade min farfars far ett litet timmerföretag.
Idag är över hälften av hemmen i Washington
byggda av timmer från Binswanger Trä.
Jag är stolt över att min familj
skyddar och ger hem åt tusentals familjer på nordvästra Stillahavskusten.
Därför tillkännager jag nu officiellt att jag kandiderar till guvernör
i den fantastiska staten Washington.
Ja!
Tack.
Familjen är den viktigaste drivkraften i mitt liv.
Och när jag blir guvernör
kommer alla som bor i Washington att bli en del av min familj.
Tack. Jag tror att vi hinner med lite frågor.
Mr Binswanger, ditt företag har stått i centrum
för flera omskrivna demonstrationer.
Hur påverkar allmänhetens stöd för miljöskydd din kampanjstrategi?
Jaha, du… Jag ropade upp dig för att jag gillar ditt leende.
Det var mitt första misstag.
Du verkar redan ha tagit parti för bråkmakarna som hotade mina anställda.
Nu ska vi inte bli hysteriska. Den här dagen handlar om hopp.
Nån annan.
Washington är känt för att vara naturskönt.
Du har tjänat pengar på skog. Vad säger du till familjerna
som nyttjar våra naturområden, men är oroliga att skogarna försvinner?
Bra fråga.
Jag är en riktig friluftsman.
Jag jagar, fiskar och har naturen i blodet.
När jag är guvernör ska jag göra allt jag kan
för att balansera ekonomi och miljöfrågor.
Tack för det. Det angår mig också. Nån annan? Ja.
-Tully, det där var så coolt… -Han förödmjukade mig.
Chefen tittar ju. Han sa att han vill göra förändringar.
-Tänk om han degraderar mig? -Nej då. Du var bra. Väldigt behärskad.
Vilken skitstövel. Vill du prata?
Nej.
Åk iväg på er resa. Ha det så kul. Jag klarar mig.
Okej.
Du vet att vi är nära typ fem varma källor?
Häftigt! Jag kan tänka mig ett dopp.
Nej. Den här dårens resa är över. Kör hem mig.
Jag skjutsar dig.
Skit i Binswanger.
Du är en av de bästa reportrarna jag har sett.
Du har stake, Tully Hart.
Som om jag skulle vilja ha det. Bara en mansgris skulle gilla det.
-Du kan skälla ut mig under hemresan. -Nej. Vi kan ta henne.
Ja. Vi kan åka till källorna en annan dag.
Vi kan göra det en annan gång.
-Ja. -Hunden äter nog ost.
-Jag har en sköldpadda. -Jag måste kolla det.
Visst. Åk bara. Jag får skjuts av Gloria Steinem.
När de får höra att jag skolkade för att lifta kommer de att tappa hakan.
-De glömmer näsblodet. -Varför bryr du dig? De är inte snälla.
-De är mina vänner. -Jag, då?
-Du går inte på min skola längre. -Och? Så du skiter i mig?
Va? Jag håller ju på att rymma med dig.
För att imponera på ett gäng idioter?
-Sluta säga idioter! -De är inte dina vänner?
-Vart ska ni? -Ruby Mountain.
Hoppa in. Jag ska till Ross Lake. Jag kan släppa av er.
Är ni systrar?
Bästa vänner.
Ta aldrig det för givet. Alla får inte en bästa vän.
Fan! Mina polaroidbilder.
Måste vi vända?
Jag antar inte det.
Oroa dig inte. Vissa saker ska bara vara minnen.
Vad är det för tatuering?
Tarotkort.
Narren.
Det heligaste kortet.
Man kan inte ge sig iväg på en resa utan att vara dåraktig.
Att ta sina första steg, köra bil, bli kär…
Det finns alltid en risk att allt blir pannkaka, men i slutändan
är dårens resa den enda resan.
Vi är framme.
Är du redo?
RUBY MOUNTAIN TAVERN ETT FAMILJEFÖRETAG SEN 1920
-Tack! Mycket uppskattat. -Det var så lite.
-Ta hand om er. -Du också!
Kom igen.
Det här är dumt. Eller hur?
Det har gått 15 år, som om jag skulle hitta honom nu.
En dåres resa är den enda resan.
Okej.
-Är du redo? -Ja.
Okej.
Herregud, det är han. Det är han på fotot.
Är du säker?
Han är äldre, men det är definitivt han. Titta på ögonen.
Det där är min pappa.
Jag har en pappa.
Det här är fantastiskt!
Det är ingen här.
Vi skulle kunna göra ett och annat, Johnny Ryan.
Jag vet. Jag vill verkligen slappa järnet.
Det är varmt!
Jag kanske ska strippa lite?
Du behöver inte göra det där för mig. Bara kom hit och slappna av. Ha kul.
-Är du trött på att ha sex med mig? -Va?
När sa jag det?
Nu, och i bilen på väg till presskonferensen.
Nej. Jag älskar det.
Jag vill inte att du ska göra sånt du inte är redo för.
Du ska inte behöva uppträda eller bete dig som Tully.
Jag beter mig inte som Tully.
Jag är mig själv, och du gör det så konstigt.
Varför sa du inte att du var oskuld?
Hur visste du ens…
Tully sa det.
-Jag kan inte sluta tänka på det. -Varför då? Vad spelar det för roll?
För att det är ett stort ansvar att vara den första för nån.
Särskilt i vår ålder.
Herregud, ring polisen. Här kommer den gamla oskulden!
Jag önskar bara att du hade sagt nåt.
Jag ville göra det där i bilen.
Jag kanske inte har Tullys erfarenhet, jag kanske är 25 och oskuld,
men jag är ändå pervers! Jag är trött på att du svassar runt
likt nån slyngel som ska förstöra porslinsängeln.
Fan ta det där.
Sällan! Vi åkte till det andra stället. Det var stängt, så vi kom hit.
Vad är oddsen?
Då var det fest!
Plötsligt är jag inte på humör.
-Marco! -Polo!
Kate.
Ska vi till motellet?
Ja, vi kan bara sitta och kolla på lekprogram.
Har du nycklarna?
-Varför skulle jag ha dem? Du körde. -Jaha, jag tappade väl dem.
Jag kollar stigen.
Jag vet att det suger.
Men det är en stor grej att vara den första.
Det spelar ingen roll. Hela resan var dum. Vi åker.
Jag letar efter nycklarna.
Jag vill inte sabba det här!
-Varför gör du det, då? -För att jag inte vet hur man gör!
Det är redan mycket att leva upp till.
Jag fattar. Jag är för mycket.
Nej, Kate, det är inte det!
Det här är första gången jag är kär och det är överväldigande!
Du är inte för mycket.
Min kärlek till dig är för mycket.
Kan du fatta att Marah kramade oss hej då? Jag behövde inte ens be om det!
Hon kanske har växt ifrån de jobbiga tonåren.
Hon är en sån toppentjej.
Typ… Den bästa.
Jag saknade henne så mycket.
Hon är glad att du är hemma.
Jag också.
Se upp, din idiot! Bara gå in i killen med käpp, skitsmart.
Förlåt, mannen.
Herregud.
En del typer, alltså…
-Går det bra? -Ja.
Sådär.
Det är så skönt.
Det där känns bra.
-Tack för att du stannade här. -Självklart! Det är bra för höften.
Vad är det för blick?
Är du okej? Du kallade precis nån kille för idiot.
Jag mår bra.
Jag är bara glad att vara här.
Jag också.
Jag hoppades att vi kunde prata lite.
Samma här.
Jag saknade dig.
Medan jag var borta.
Jag saknade dig också.
Jag uppskattar att du tar hand om mig medan jag återhämtar mig.
Det är så skönt att vara hemma.
Även med min kassa höft.
-Och din bror som bor i källaren. -Ja, förlåt.
Det är lugnt. Det är bra.
Men samtidigt är det förvirrande.
Jag har fortfarande känslor för dig.
Men vi kan inte bli tillsammans igen.
Jag skulle inte…
Ibland känner jag att du tittar på mig.
Med en massa hopp
och
kärlek.
Det är inte så att jag inte känner det,
men jag kan inte bara hoppa in och låtsas att vi inte,
du vet…
Vi är skilda.
Ja.
Och det fanns skäl.
Det finns det fortfarande.
-Du menar Lottie? -Va?
Eller Charlie? Är…
Är ni två ett par?
Kate, det här handlar inte om nån annan. Det här handlar om mig.
Jag måste vara ensam just nu.
Jag försöker lista ut vad jag vill göra med livet.
Jag är ledsen.
Nej, var inte det. Jag är glad att vi pratade.
Det är toppen.
Du fixar det här.
-Jag är här. -Tänk om han hatar mig?
Han kommer att älska dig.
Han kan skatta sig lycklig med dig som dotter.
Gå bara och prata med honom.
-Okej. -Okej.
-Vad får jag bjuda på? -Hej.
Jag tror att det här är du.
Ja, jag minns henne. Dorothy.
Ja! Eller, hon kallar sig för Cloud nu.
Stackaren kom hit i sjätte månaden och ville ha jobb. Ingen dålig servitris.
Sen stal hon en massa pengar och stack. Vad hände med henne?
Hon sitter inne.
Det kan jag tro.
Så du är inte fadern?
Till barnet?
Tjejen…
Jag är ledsen.
Jag önskar det vore så.
Vilket gott bacon.
Du.
Det är bara ett litet bakslag. Vi hittar din pappa.
Var då?
Hur?
Det här var min enda väg och det tog stopp.
Vill ni ha nåt mer?
Jag tror inte det. Men vi beställde faktiskt öl, inte läsk.
Det vet jag, raring.
Det är inte över för det.
-Vi måste bara tro på… -Vad är det där?
Familjen Mularkeys motto?
Bara le och allt ordnar sig.
-Jag skulle vara positiv. -Du vet inte hur det är.
Du har en familj som älskar dig vad du än gör.
-Du förstår aldrig. -Du har en familj som älskar dig – jag.
Okej, då rymmer vi tillsammans. Jag kan inte åka tillbaka till mormor.
Vart ska vi ta vägen? Vi har två saltgurkor kvar.
Vi löser det!
Tully, det går inte. Jag menar…
Det är galet.
Det var det jag trodde.
Familjen, va?
Firefly Lane-tjejerna för evigt. Eller hur?
En dåres resa – helt klart.
Låt oss bara… Vi pratar om det där ute, okej?
Jag tar notan.
"Upprörd? Satan bedrar också, men Jesus räddar."
Herregud.
Nunnorna lurade oss!
Perfekt.
Vart ska…
Skit också.
Vad ska vi göra?
-Du är fröken Fixa. Kom på nåt. -Hur är det här mitt fel?
Jag försöker komma på hur vi ska betala!
Du brydde dig aldrig om att hitta min pappa.
Du ville bara åt nåt som kunde imponera på dina dumma vänner
som inte ens gillar dig.
Fan ta dig! Om du behandlar folk så här förstår jag varför alla lämnar dig!
Vet du vad?
Vår vänskap har nog gjort sitt.
-Vad menar du? -Jag är ingen Firefly Lane-tjej längre.
Vi bor inte i samma stad, vi har inget gemensamt.
Det är över. Vi är klara.
Du behöver inte skriva fler brev. Okej, Mularkey?
Det här är hej då.
Jag vet att ni inte försöker ta en springnota.
Vi har inga pengar.
Då ringer jag polisen eller era föräldrar.
Ni kan tänka på det där inne.
Är det över?
Tack för att jag fick köra.
Schyst kärra. BMW kanske inte bara är för finansvalpar.
Du är imponerande. Trots att du nästan dödade oss.
Nu när du fick köra min bil, är vi vänner då?
Nej.
Det var synd.
Vi föräldralösa måste hålla ihop.
-Jag är inte föräldralös. -Du växte upp utan pappa. Jag också.
-Hur… -Min stack när jag var barn.
Jag visste aldrig varför. Det var nog därför jag blev reporter.
Jag ville hitta sanningen.
Du har samma blick.
Som jag sa:
Själsfränder.
Och jag söp med Mutt och frågade om dig.
-Varför då? -För att…
Jag tänker på dig irriterande ofta.
Du gör mig galen.
Jag vet inte om det är för att vi är likadana,
på både bra och dåliga sätt…
Jag antar att det jag menar är…
Jag ser dig.
Inte den du försöker visa upp för världen.
Den du är under ytan.
Jag ser dig.
Jag gillar det jag ser.
Imponerande att du kunde hålla jämna steg. Alltid kul att träffa en like.
Jag sa ju att vi är själsfränder.
Det var bättre än jag trodde.
Så du trodde nåt?
Du är full av överraskningar.
Och du är fenomenal.
Så jag måste säga som det är.
Jag vill inte ha
nån sorts
relation.
Det är helt galet på jobbet.
Jag kan inte vara den man du förtjänar.
Det där är fan min replik.
Jaha! Bra möte. Vi får höras imorgon igen.
Men du borde tänka över det där med kryssningen.
Ja, det ska jag.
Vad ska du göra nu?
Det är lördagskväll. Du kan skriva upp att jag ska ut!
Jaså? Vart då? Jag kan tänka mig ett glas.
Vi är inte vänner. Nej.
Jag lärde mig för längesen att ha strikta gränser
mellan mitt arbete och privatliv.
Du förstår.
Ja, självklart. Det lutade ändå åt att stanna inne.
Duktig tjej!
Njut av din nya lägenhet, koppla av
och tillbringa lite kvalitetstid med Tully Hart.
Tully Hart?
Herregud!
Jag tyckte väl att det var du! Får vi ta en bild?
Självklart!
-Vem är det här? Hon är så söt. -Det här är Madison.
Jag heter Liz. Jag älskar din show.
-Jag menar, jag älskade den. -Tack.
Kan du hålla henne?
Ja…
Jag ska ta fram kameran.
Ja.
Är du redo?
Säg omelett!
Cloud!
Behöver du skjuts?
Vad gör du här?
Jag var i närheten,
och jag tänkte…
Jag har precis flyttat in i en lägenhet. Den är jättestor.
Jag tänkte att du kanske ville bo där ett tag.
-Vill du att jag ska bo hos dig? -Ja.
Ja, du nämnde att varmvattnet inte alltid funkar hos dig.
Och, du vet… Jag har typ sex badrum.
Jag behöver inte din medömkan. Det går bra att duscha kallt.
Jag klarar mig.
Ja.
Ja, saken är den…
…att det gör inte jag.
Idag var det meningen att jag skulle ha fött barnet jag aldrig fick.
Det finns inget gratulationskort för det.
Och officiellt var jag aldrig gift, så det suger.
Inget kort där heller. Jag kollade.
Jag har ingen karriär att tala om.
Jag kan förlora allt i den här stämningen.
Jag vet att det är konstigt att jag bara dyker upp så här.
Du och jag är inte precis…
Men…
Jag tror att…
Jag tror att jag kanske behöver dig.
Och jag bara…
Jag vill bara inte vara ensam just nu.
Okej.
Då kör vi.
Hej.
Tack. Vad stilig du är.
-Gillar du det här? -Ja.
Så… Vi har ett problem.
Jag har just pratat med chefen.
Det skulle ju ske lite förändringar?
Hallå.
Binswanger ska tala vid piren. Varför fick inte jag det?
Tacoma tyckte att jag skulle ta det.
-Skämtar du? -Din chef är tydligen ett fan.
Jag fick ett bra erbjudande. Var ställer jag grejerna?
Varsågod, jätten.
Öppna dörren!
Tully är din familj, vare sig du vill ha henne eller inte!
Du kan väl komma in?
Vi löser det.
Undertexter: Pauline Mengel