SERIÁL NETFLIX
Johnny?
Co se děje?
Jen jsem nechtěla, abys zapomněl, že má Marah zápas. Play-off.
Proč bych zapomínal?
Jenom že jsem tě v poslední době moc neviděla.
Ve dvě ráno jsi tu ještě nebyl.
Nevěděl jsem, že to sleduješ.
Nesleduju, jenom mám starost.
Není třeba. Jsem v pohodě.
Na ten zápas přijdu.
Můžeš zavřít dveře?
- Patnáct vteřin. - Díky.
VSTÁVEJ, AMERIKO
- Dobré ráno. - Dobré ráno, Dicku.
Tři, dva…
- Jsem Tully Hartová. - A já Dick Chapman.
Je 12. dubna 1993.
A je čas vstávat, Ameriko.
A teď už rozhovor…
Jsem tu s bývalým guvernérem Benedictem Binswangerem,
jehož kontroverzní nová kniha
Puštík v zasedačce: Jak ekologie zabíjí byznys
je nečekaným bestsellerem.
- Vítejte, guvernére. - Díky za pozvání.
Neobhájil jste…
- Banány? Díky.
…druhé funkční období. Drtivě vás porazil zelený protikandidát.
Je vaše kniha pokáráním voličů, kteří vás sesadili z funkce?
Nesmysl, Dicku.
Voliče státu Washington miluju
a jejich chybu jim odpouštím.
Dobře, že jsi pryč, ty kreténe.
Jo, kreténe.
K čemu školka, když ji můžeš učit ty?
Musí rozvíjet slovník,
pokud chce produkovat zprávy jako táta nebo psát jako máma.
Moc ti to sluší, mami.
Děkuju.
To je poprvé, co nemám tepláky, za…
ani nevím jak dlouho.
Ale snažím se předstírat, že patřím do New Yorku.
Patříš!
Vážně.
Jsem rád, že jedeš za Tully. Zasloužíš si to.
Budete mi moc chybět.
Prostě běž, mami.
Jasně. Mám tě moc ráda, broučku.
- My to zvládneme. - Tak jo.
Už teď mi chybíš.
Ahoj.
Zastavte se, až budete příště v New Yorku.
- Co říkáš, Tully? - Fascinující, Dicku.
Následuje Martha Stewart
a její kontrolní seznam pro jarní úklid.
Nový mazlíček.
Chia!
Chia Pet. Keramika, která obrůstá.
A končíme.
Uvidíme se večer.
Pane guvernére.
Tully Hartová.
Točila jsem reportáže v Seattlu.
Omlouvám se. Mám hroznou paměť.
Divím se, že si nevzpomínáte. Neměl jste mě v oblibě.
Tomu se těžko věří.
Teď jsem viděl váš příspěvek o šatnách a bylo to moc roztomilé, poučné.
Musím na další rozhovor. Moc rád jsem vás viděl.
Panebože! Vypadáš úžasně.
- Změnila jsi účes. - Ty taky!
Panebože!
Pojď dál.
Vypadáš dobře.
- Tu limuzínu z letiště jsi nemusela. - Nic to nebylo, zasloužíš si to.
- Tahle čtvrť je tak nóbl. - Viď? Ani tu nejsou počůrané ulice.
A ten byt! Ty bláho, Tull!
Nahoře bydlí Kate Moss, naproti David Spade.
O víkendu mě vzal na afterparty SNL.
Byl tam Paul Simon. Je mrňavej.
Já ani nevydržím vzhůru, abych si SNL pustila.
Jsem ráda, že jsi tu. Jak jsme se mohly nevidět celý rok?
Musíš jezdit častěji.
Nebo můžeš přijet ty.
Vždyť víš, jak mám šílený program.
Žádná dovolená. Sotva stíhám záchod.
Jako bys popisovala můj život. Akorát nemám tohle.
Jo tuhle věcičku…
Je tak těžká.
Chci poděkovat své dceři Maře, že konečně spí celou noc u sebe,
ale nemůžu, protože to není pravda, ale stejně je nejlepší.
Na naši dámskou jízdu, konečně.
- Sakra, jsi těhotná. - Možná.
Na test je brzy, ale dost jsme se snažili.
Jsem hladová a nafouklá jako s Marou.
To ses nemohla nechat zbouchnout až příští víkend?
Promiň, já jenom…
Chci říct, gratuluju!
Ať žije suchá dámská jízda!
- Chybělas mi. - A ty mně.
Sluší ti to. Super ofina.
Panebože. Super mikádo.
- A ten lesk. - Mám je narovnaný.
Těšíš se na zápas? Poslední před play-off.
Promluvíme si někdy o tom monoklu?
Řekl jsem ti to. Zakopl jsem a spadl.
Vím, že ses porval.
Nech mě to doříct. Zakopl jsem a spadl někomu na pěst.
- Podle mámy potřebuješ terapii. - No…
Myslím, že by tohle máma s tebou probírat neměla.
Neprobírala.
Slyšela jsem ji mluvit se strejdou Seanem, Tully a babičkou.
Aha.
Ale stejně terapii nepotřebuju.
Jsem v pohodě.
Jsem trochu ve stresu.
Ale neboj, mám to naprosto pod kontrolou.
Asi jsem potřeboval párkrát do nosu, abych dostal rozum.
To je černý humor, tati.
Fakt jsem v pořádku, jo?
O mě se neboj. Já se bojím o tebe.
Co zítra něco podniknout? Jen my dva.
Oslavíme závěr skvělé sezóny pozemního hokeje.
To může být fajn.
To rád slyším. Tak jim natrhni zadek.
Jdeme na to.
Tady Tully Hartová a Holčičí minutka.
Dostávám od vás tolik e-mailů
k poslednímu dílu z minulého týdne o tom, jak se vzpamatovat ze ztráty.
A vaše příběhy jsou opravdu silné.
Připomíná mi to,
že když se o svůj příběh podělíme, společně se uzdravujeme.
Ale tenhle týden pro vás mám trochu jinou holčičí záležitost.
Smíš s tou klauzulí Wilsona Kinga používat slovo „holčičí“?
- Patří snad „holčičí“ jemu? - Už tak tě žaluje o spoustu peněz.
Tak to bude o pár milionů víc. Můžeme pokračovat?
Netřes tím tak, lidem z toho bude zle.
- Je mi líto, že nejsem profi kameraman. - To mně taky.
Promiň. Omlouvám se.
Je to pro mě hrozný sešup.
Musela jsem se sama nalíčit.
Musím zpátky do televize. Tohle už nevydržím.
Poslední díl měl milion zhlédnutí.
Vedeš si skvěle.
Aspoň nemáš na gauči exmanžela, co se rve, spí do oběda a čumí na teleshopping.
Sakra. Nezlepšil se?
Ne, zhoršil.
Nevím, co dělat.
Každopádně musím na zápas, takže…
- Ty jsi přestala točit. - Kdo si má pamatovat, kdo s čím přestal?
Jedem.
Mám pro vás něco opravdu výjimečného.
Hodně z vás prosilo o prohlídku mého nového bytu.
Tak jdeme na to.
Tohle je můj báječný obývák,
na který navazuje kuchyně s neuvěřitelným výhledem.
- Do prdele! - Panebože!
Jé, ahoj.
Ani se nehni.
HOLČIČÍ HODINKA
Mám zbraň.
A stiskla jsem tichý alarm.
Jo.
Klid, broučku.
Klid?
Do bytu se mi vloupal nahej chlap a vzal si mou zástěru.
Je tu se mnou.
Je to můj manžel,
tudíž tvůj nevlastní otec.
Jsem Dmitrij. Těší mě.
- Jak dlouho jsi vdaná? - Ani nevím. Dva roky?
- Tři, zlato. - Promiň, tři roky.
Justine, můžu ti zavolat zpátky?
Cože? Jako vážně?
Jo. Hned jsem tam.
Mlho, dořešíme to pak.
Dmitriji, sundej si prosím mou zástěru
a spal ji.
Kate, držím Maře palce.
Musím běžet, zavolám ti. Mám schůzku s Wilsonem Kingem.
Dobré ráno, mladá dámo. Ty musíš být krásná Tallulah.
Dennisi, vítej u nás doma.
Dorothy.
„Tvá znamení naplňují jásotem brány jitra i večera.“
Žalm 65.
A i ty mě naplňuješ jásotem,
jak praví Hospodin.
- Proč se chováš tak divně? - Já říkala, že si nebere servítky.
Ano, varovala jsi mě.
- Ale Mlho… - Mlho… Vymyslela mi přezdívku.
Nevymyslela.
S Dennisem dnes ráno pořádáme studium Bible.
- Je to můj nový přítel. - Odkdy čteš Bibli?
Vždy jsem šla duchovní cestou.
A Dennis už mě hodně naučil.
- Dáš si Sanku? - Žena, která zná mou neřest.
Vaše neřest je kafe bez kofeinu?
Z úst dětí a nemluvňat…
Vskutku tragický příběh, co se stalo tvému otci.
Dorothy mi to celé vyprávěla.
Fakt vtipný, protože mně to nikdy neřekla.
Ujišťuji tě, že nehodlám zaujmout jeho místo.
Ale můžeš najít útěchu v učení Bible.
Hospodin je jak shovívavý otec k těm, kdo se ho bojí.
Pomodlíš se s námi, Lulo?
Děkuji.
- Bože… - Hospodine.
- Hospodine, děkujeme ti za kafe. - …za tyto dary.
- Vysvobodil jsi nás od zlého. - Od všeho. Jo.
NOVINKY OKRESU SNOHOMISH
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Katynko? O víkendu běží Čaroděj ze země Oz. Pustíme si ho?
Ne, díky.
- Je to naše tradice. - Tati, je to pro děti.
Cože? No tak.
- Ahoj. - Čau!
Můžu bydlet u vás?
Mlha má nového přítele a teď tam žehnají kafi.
- Cože? A jo, samozřejmě. - Bezva.
A vyhodíme Seana z jeho pokoje, nebo se stěhuješ ke mně?
Stopro vyhodíme Seana.
Dvě mouchy jednou ranou.
- Seana pryč a tebe sem. Jo. - Jo.
- Na naše spolubydlení. - Žůžo bájo.
ZASEDÁNÍ AUDIOVIZUÁLNÍHO KLUBU
Jak jsi mohla zapomenout? Jsi lhářka. Odporná lhářka!
Co ta tady dělá?
Tully je moje kandidátka na členství. Zapomnělas?
- To není pravda. - Je to vtipný.
- Není to vtipný. - Je. A ty to víš.
Nejdřív starší záležitosti.
Kvůli kiksům jako dodání špatné pásky na biologii minulý týden
vypadá AV klub směšně.
Jsme pod drobnohledem. Snažme se.
Není slyšet.
Efektivní komunikace je náš každodenní chleba.
Jak všichni víte,
druhý ročník audiovizuálního festivalu našeho středoškolského klubu
se koná příští víkend u Kate Mularkeyové doma!
Ano, všichni jsme nadšení.
A teď novinky.
Kdo něco má?
Navrhuji studentské zpravodajství. Televize v učebnách máme.
Ne. Nemáme na to zdroje. Další návrhy?
Počkat, nemělo by se o tom hlasovat?
Jo, rozhodně.
O každém návrhu musí být rozhodnuto většinou hlasů.
Je to ve stanovách.
Dám to do programu na příští týden.
Já věděl, že pan G je alkáč.
Vrať to zpátky!
Třída pana Garfielda nám byla svěřena se vší důvěrou.
Vezmeme to k Mularkeyové na mejdlo.
Není to „mejdlo“. Je to školní akce.
Jo, no tak…
No tak…
Díky, Eugene.
- Díky. - Děkuji.
Restaurace bez dětského menu. Přijdu si jak princezna.
Můžu si přivonět?
To je tak super. Bože, ten chlap vypadá jako Keanu Reeves.
- Protože to je Keanu Reeves. - Cože?
Proč jí Keanu sám?
Pozveme ho? Do postele?
Proč tě lidi mají za slušňačku?
- Ale vážně. - Nepokoušej mě, Mularkeyová.
Super rozhovor s Marthou Stewart!
Nejdřív mi přišla proměna šatny na spíž jako totální úlet, ale musím přiznat, že…
Co se děje?
Kašli na Keanua.
Nedívej se, ale přišel Binswanger s Chapmanem.
Říkám nedívat!
Ten srab měl ráno tu drzost dělat, že mě nezná.
Produkční mi pak řekl, že volal předem, že nechce, abych rozhovor vedla já.
- Ne. - Jo.
- Proč by to dělal? - Nevím.
Nedává to smysl. Jsem ze Seattlu, točila jsem o něm.
Proto. Byla jsi na něj tvrdá, tak se tě bojí.
Víš co?
Ať se bojí.
Kam jdeš? Jdeš ho seřvat?
Vyhodí nás? Nemůžu se dočkat, až si dáme to prkýnko.
Neboj, jen ho pozdravím.
Tully! Skvělý příspěvek s Marthou. S Benedictem už se znáte.
Ano, známe.
Okouzlující setkání dnes ráno ve studiu.
Vskutku okouzlující.
Jen chci říct, že se nemusíte bát se mnou mluvit.
Nekoušu.
Promiňte, nerozumím.
Vím, že jste chtěl Dicka. Bál jste se, že na vás budu tvrdá.
A pak jste bůhvíproč předstíral, že mě neznáte.
Jo tohle.
Ne, zlato, to je nedorozumění. Snažil jsem se být milý.
Prosím?
Samozřejmě si pamatuju vaše odfláknuté reportáže
a vaši bizarní vendetu proti mně.
Neprohrabovala jste mi odpadky? Jo.
To bylo… Jak jste…
Budu hádat. Jste z chudých poměrů.
Svobodná matka, typická nula, nejspíš na drogách nebo něco horšího.
Vodí si domů divné patrony a přijdou problémy s taťkou.
Rozhodnete se utéct, stát se někým jiným,
někým váženým jako Lois Laneová.
Jste ochotná udělat cokoli.
Krást odpadky, vymýšlet si, nebo dokonce… šplhat nahoru přes postel.
- To není pravda… - Klid, holčičko.
Každý pracujeme s tím, co máme.
Pane Binswangere?
Stůl je připravený.
Jsem najednou nervózní a nevím proč.
Jsi rozrušená, vrátí se ti tvůj pořad.
Ty bláho, to je dobrý cappuccino.
Chci svůj pořad zpátky.
Hrozně moc.
Ale musím zůstat silná.
Žádat, na co mám právo, plnou tvůrčí kontrolu, nic míň.
Nic míň nepřipustíme.
Nemůžu…
Nesmím se nechat zastrašit.
Tully Hartová se nenechá zastrašit.
Většinou ne.
Ale jistí muži,
starší muži,
se mi někdy dostanou pod kůži a nechám se rozhodit.
Už se to stalo víckrát. Musím zůstat silná.
To dáme, zlato.
Nejenže se vrátíš do televize,
ale dostaneš i víc peněz,
lepší benefity, lepší vysílací čas, cokoli chceš.
Je to tady. Na tohle jsme čekaly.
Není-liž to Tully Hartová, královna internetu?
Wilson King.
Už to vypadalo, že stojaté vody nikdo nezčeří.
Nemáš snad strach ze žraloků?
Justine Jordanová, lovkyně žraloků.
Těší mě.
Takže… pojďme rovnou k věci. Všichni víme, proč tu jsme.
Sledovanost Holčičí hodinky šla do kytek.
Zrušení je na spadnutí.
Chci tě zpátky.
Proč se mám vracet k někomu, kdo mi zničil pořad a teď mě žaluje?
Protože ti dám všechno, co chceš.
Soudní proces, pff, šmytec, zapomenuto.
S okamžitou platností se vracíš jako moderátorka.
Bez spolumoderátora. Máš pod palcem obsah i výběr hostů.
Žádná omezení.
Budeš mít všechno plně pod kontrolou.
Pane jo.
To je paráda.
Jsem trochu zklamaná.
Nenecháte mě předvést mé vyjednávací schopnosti?
Detaily můžeme dořešit později.
Tak co, holčičko?
Jsi připravená na návrat do televize?
Vím, že takovou nabídku jinde nedostanu.
A zbavím se soudního sporu.
Ale musím se vší úctou odmítnout.
- Cože? - Prosím?
Nemůžu pro tebe dělat. Ten pořad jsem vždycky chtěla,
ale cena je příliš vysoká.
Takže příště u soudu.
Ne, protože tu žalobu stáhneš.
Proč bych to dělal?
Protože…
jsem získala místopřísežné prohlášení několika žen,
které jsi umlčel finančním vyrovnáním poté, cos je sexuálně obtěžoval.
Chtějí přijít do Holčičí minutky
a vyprávět svůj příběh se všemi podrobnostmi.
Některým lidem možná na takovém zneužívání moci nesejde.
Ale víš, na čem jim sejde?
Že jsi na vyplacení těch žen zpronevěřil firemní finance.
Blafuješ.
Tak zítra uvidíme.
Pane jo, to bylo…
Nemůžu uvěřit, že tu žalobu stáhl.
A já, žes odmítla plnou tvůrčí kontrolou.
To nikdo nemá.
Budu dělat něco jiného. Něco lepšího.
Super. Co máš na mysli?
Netuším.
Jak jsi ty oběti přiměla oficiálně vypovídat?
Nepřiměla.
Normálně jsem blafovala.
Jen tak jsi improvizovala?
Po tom, jak se ke mně choval, mi to přišlo logické.
No ty vole.
Jsi fakt drsňačka.
Ještě jednou mi zkus říct „holčičko“.
- Přihrej! - Jedem!
Pojď, Maro! Skvěle! Makej.
Podívej se na ni. Je fakt dobrá.
- Makáme! - Naše holčička.
Naše holčička je MVP. Hvězda týmu!
Dobrý?
Jo.
Nic to není.
Johnny?
Co?
Chceš limonádu?
Ne, díky.
Jedem, to dáš, Maro!
Dobrý!
Co to kurva bylo? Vyloučit!
- Opatrně, taťko. - To byl do prdele faul.
Pozor na pusu. Faul to nebyl.
- Kecy. Tvoje dítě podrazilo mýmu nohy. - Je to hra, přestaň fňukat.
- Cos to řekl, ty kreténe? - Brzdi, chlape. Vážně.
Jo? Co když nezabrzdím, chlape?
Johnny.
Jděte stranou, uklidněte se.
Kurva.
Pojďme na to, jedem!
Pojď, Maro!
To dáš.
Vstávej, lenochu.
Je jedenáct. Už mám odpracováno.
To je dekadence.
Když je řeč o dekadenci, co udělat malý přednákup?
V mém šatníku.
To jsi sem přitáhla? To je jak obchoďák.
V obchoďáku tohle nemají.
Jakmile ti na večer vybereme dokonalý model,
přidáme dokonalý doplněk.
To není jen Snídaně u Tiffanyho, ale i oběd a večeře.
Kdysi jsem fantazírovala o chlapovi, co mi bude kupovat šperky.
A pak mi došlo, že si šperky klidně můžu koupit sama.
A je to lepší. Vždycky se trefím do vkusu.
Panebože.
Na.
- Tohle potřebuješ. - Tvou koženou bundu.
Tohle je vítěz.
Jako Julia Roberts v Pretty Woman. Kdyby byla místo šlapky žena v domácnosti.
Dneska nejsi žena v domácnosti.
Jsi holka z Firefly Lane na výpravě do New Yorku.
Čeká nás spousta zábavy.
Bude to super.
Akorát… Potřebovala bych pomoct.
Tully, pomoz Kate.
Lidi, první film začne za pět minut.
- Myslí si, že všemu velí. - Je předsedkyně klubu.
Naštěstí je Sean u Robbieho, tak mě neztrapní.
Máma je u tety a nemůže dělat, že nám nese sváču, a špehovat nás.
Tak jak to tady jde?
- Dobrý den, pane Mularkey. - Tati!
Slíbils, že zůstaneš nahoře a zavřeš si.
Hlídám, aby všichni měli sváču.
Jo, máme.
Myslel jsem sebe.
Koukám, že se bavíte.
- Tady máš mísu křupek. - Už jdu, Katynko.
- Prosím. - Nestrkej do mě.
Už běž.
S tátou rádi jezdíme na minigolf do Cappy Putts u dálnice 9.
Ahoj, Eugene. Cappy Putts? To zní dobře.
Řekla jo.
Řekla…
Napadlo mě, že tě příští sobotu můžeme s tátou vyzvednout a…
Hele, ráda bych šla s tebou a tvým tátou na minigolf.
Jenom vlastně…
Chodím… Chodím s ním.
Viď, zlato?
Že váháš, brouku.
Jasně, samozřejmě.
- To dává smysl. - Ale víš co?
Kate Mularkeyová je fakt kočka a minigolf zbožňuje.
Mularkeyová?
Přijde ti jako kočka?
Prvotřídní kost.
A máš šanci díky tomu minigolfu.
Běž za ní.
Super, možná.
Běž.
- Ahoj. - Ahoj.
- Omlouvám se. - To nemusíš.
Fórky miluju.
Proč nechceš chodit s Eugenem?
Je fajn. Jenom…
Já nerandím.
Proto je AV klub otrava.
Brácha se mi to snažil říct. Prý mám radši hrát v kapele.
Kdo do toho jde?
Já.
Connore, co to děláš?
Dej mi tu lahev.
Eugene, nažhav projektor.
Dobře.
Děsně se těším.
Tohle je super.
Tvůj film byl fakt super.
Fakt si ho nechceš pustit znova?
Ne, myslím, že pětkrát stačí.
Líbí se mi, že tam jenom jíš müsli.
Byla to metafora kapitalismu.
To mi hned došlo.
Jo?
Většině lidí ne.
Líbila se mi tvoje báseň ve školních novinách.
O tom zahradníkovi, jak pleje.
To byla metafora!
- Střední školy. - Jo.
A jak se nás snaží zlomit konformitou.
Přesně tak.
Jsi jediný, kdo to pochopil.
Mohla bys psát profesionálně.
Jednou budu.
Katynko!
To bylo šílený! Tolik nakupování a chození.
Jsou tři, a už jsem vyčerpaná.
Nechápu, jak tohle tempo zvládáš.
Bože, miluju to.
Dav, hluk…
dokonce i pachy.
Potrava pro moje smysly. Konečně jsem někde,
kde lidi a věci jedou naplno jako já.
Ráda tě vidím šťastnou, Tull. Splnily se ti všechny sny.
Díky.
A já jsem ráda, že se všechny sny splnily tobě, Katie.
Všechny ne. Ještě jsem nevydala knihu.
Ale pravda je taková, že miluju být manželkou a matkou.
Nechci se nějak chlubit, ale jde mi to.
A cítím se v tom dobře.
- Vím, je to trapný. - Není. Je to krásný.
Akorát jsem vyčerpaná a nafouklá. Nejspíš kvůli svému stavu.
Bože, možná jsou to dvojčata. Kluk a holka by byli fajn.
Každopádně, těhule musí zase čůrat.
Je tu jedna ulička.
Dělám si srandu. Domů je to půl bloku.
- Já se lekla, že se to tu tak dělá. Čau! - Někdo jo.
Výborný.
Dneska můžeme zajít na pozdní večeři,
obrazit pár klubů,
vrátit se, dát si zmrzlinu v posteli
a probrat dětská jména.
Dostala jsem to.
Zlato. To je mi líto, zlatíčko.
Nefunguje to, Tull.
Každý měsíc se přesvědčuju, že jsem konečně těhotná,
a pak dostanu menstruaci.
Cítím se jako nula.
Nejsi nula.
Je ti 33.
Máš spoustu času na spoustu dalších dětí.
Co když už neotěhotním?
Pak… se nic neděje.
Pořád budeš skvěle psát.
Pořád budeš Johnnyho žena a Mařina máma.
Já ji tak miluju.
A moje nejlepší kámoška na světě. To není tak hrozný.
Ale ty otěhotníš.
To přijde. Budeš mít všechno.
Vlastně ti závidím.
Proč?
Prostě jsem…
tak osamělá.
Říkám, že nepotřebuju chlapa, co by mi kupoval šperky,
ale je to proto, že se bojím, že žádného takového nepotkám.
Co si to namlouvám? Nechci chlapa. Chybíš mi ty.
Štve mě, že jsi skoro 5 000 km daleko. Tady není nikdo, kdo mě doopravdy zná.
A je to těžký.
Já vím.
Myslím na tebe a chybíš mi každou minutu každého dne.
Je to hrozně těžký.
Mrzí mě, že nejsi těhotná.
Díky. Mě taky.
Co se vykašlat na kluby a strávit večer tady, jen my dvě?
Ano, prosím.
Máš tu nějaký pití?
Víš, s kým mluvíš? Mám to nejlepší.
Pojď, opijeme tě.
- Hned jsem zpátky, broučku. - Jo.
Marah dala gól. Propásl jsi to.
- Měl jsem se jít uklidnit. - Choval ses jako šílenec.
Jeho dcera Maru strhla. Měl jsem mu jednu vrazit.
Slyšíš se vůbec?
Jasně. Tak já jsem ten špatnej.
Jsem vzteklej, neovládám se.
- Jo, teď jo. - Jasně.
Všem vykládáš, že potřebuju cvokaře.
Potřebuješ.
Nechováš se jako normálně.
Nevím, co mě děsí víc,
tvoje chování, nebo to, že to nevidíš.
Vidím, ale nebudu někomu platit, aby to řešil. Vyřeším si to sám.
Asi si začni hledat vlastní bydlení.
Tohle nesvědčí nikomu z nás, zvlášť ne Maře.
- Můžeme jí to říct spolu. - Ne.
Máš pravdu.
Nefunguje to.
Ale řeknu jí to sám, jo?
Tak jo.
Ahoj.
Ty střelče.
- Promiň, propásl jsem to. - To nic.
Tuhle?
Ne, tohle držet nebudu.
- Musíš ji držet, Carol. - Ne.
- Ale… Myslím… - Ne.
- Johnny, tady. - Ahoj.
- Ahoj, Maro. - Strejdo Mutte.
Johnny, musím se té ryby dotýkat?
Navíc v těch nelichotivých broďácích?
Nevím, jak natočíme Carol zkouší hodit rybu,
když se jí nedotkneš.
Neboj se.
Nebojím, jen je to nechutné.
Tak jo.
Neukázal byste nám, jak se to dělá?
Díky.
Pěkně!
A znova!
- Omlouvám se za dnešek. - Jo, to už jsi říkal.
Bavili jsme se s mámou
a rozhodli jsme se, že je čas, abych se odstěhoval.
Ale neměj obavy. Pro tebe se nic nezmění.
Vím, že už teď se toho hodně změnilo,
a dospívání s sebou nese spoustu změn…
- Chci říct… - Chápu to. Dobrý, v pohodě.
Vím, že jsem to dneska na zápase úplně nezvládl,
ale nelíbí se mi, když ti někdo ubližuje.
Jo, jenom… Tak dobře.
To nic.
Musíš se do toho opřít, Carol.
Mám se do toho opřít?
Nejsem přístavní dělník.
- Budeme tu ještě dlouho? - Už ne, broučku, slibuju.
Carol?
Jsme tady, protože chceme vidět, jak házíš rybu.
Prosím, hoď rybu.
Tak jo.
Za chvilku půjdeme, broučku.
Maro?
Maro!
- Marah je pryč. Maro! - Maro!
Maro?
Maro!
Kde jsi, broučku?
Maro?
Promiňte, ztratil jsem dceru.
Maro!
Maro?
Panebože.
Tati.
Maro?
Bože. Díkybohu!
- Tati, co je? - Promiň.
Bál jsem se, že jsem tě ztratil.
Omlouvám se.
- Zklamal jsem tě. - To nic, jsem tu.
Jsem tady. Nic se neděje.
Dobrou, pane Mularkey!
Nezastavujte se.
Ten byl poslední.
Ten pokoj bude ráno vypiglovaný. Slyšíš?
Rozkaz.
Tohle není legrace.
Co řekne máma, až uslyší, cos dělala s tím klukem?
Eugene je chlap.
Cože?
Běž spát.
Ahoj, Dougu.
- Kde je Mlha? - Spí.
Pozvala mě, abych zůstal přes noc. Samozřejmě na gauči.
Takže tu sedíš ve tmě a jíš k Bibli sušenky?
Trochu děsivý, Donalde.
„Buďte střízliví a bděte!
Ďábel obchází jako řvoucí lev a hledá, koho by pohltil.“
První list Petrův 5,8.
Nezapomněl jsi, že nejsi můj táta?
Dennis! Ty jsi Dennis, že jo? Dennis.
Žalostně postrádáš silné mužské vzory.
To máš být ty? Silný mužský vzor?
Musíš se naučit úctě k starším.
Tak s tím jdi do prdele.
- Smyj si tu špínu z úst! - Ruce pryč od mojí dcery.
- Tomu dítěti chybí rákoska. - Vypadni z mýho domu.
Ven!
Promiň, zlato.
Omlouvám se.
Dobré ráno. Přispala sis.
Jaký byl včera ten filmový festival?
Aspoň byli potichu. V devět jsem vytuhnul.
Užili jste si to?
Jo, bylo to celkem fajn.
Když je řeč o filmech, pustíte si Čaroděje ze země Oz?
Ne, už z toho vyrostla.
Jestli to bude puštěné a ty se stejně budeš koukat…
Budu, Katynko… Kath.
Budu. Kate.
Jdu dodělat úkoly.
Ahoj, tati. Díky za náušnice.
Tak jo.
Tak zatím, broučku.
- Ahoj. - Ahoj.
Takže to šlo dobře?
Co jsem zpátky, chovám se jak kretén.
- Ne? - Ne.
Spíš mám o tebe starost.
Vypadáš zmučeně.
Asi se…
trestám,
protože jsem tam šel, aniž bych přemýšlel, co by to znamenalo, kdybych…
Vlastně…
jsem si myslel, že jsem mrtvý, když se to stalo.
Asi jsem byl z té bolesti v deliriu nebo tak, ale…
Myslel jsem, že vidím Maru.
V těch červených šatičkách, co nosila, když jí byly čtyři.
Držela balonek, co jsme jednou koupili na trhu.
A jak jsem tak v Iráku ležel a krvácel,
musel jsem myslet jen na to,
že tu holčičku zítra čeká telefonát.
A změní se jí celý život.
Kvůli mně.
Kvůli mému sobectví.
- Zklamal jsem vás obě. - Já to takhle nevidím.
Nemusel jsem tam.
Chtěl jsem si něco dokázat, nebo…
Nevím.
Ale bylo to sobecký.
Nemůžeš za to, co se stalo.
To je dobrý.
Není.
Není to dobrý.
A máš pravdu.
Musím zajít za někým, kdo mi pomůže.
Marah si zaslouží někoho lepšího, než jsem teď byl.
Najdu si bydlení.
A budu na sobě pracovat.
Oběma vám to vynahradím.
Přísahám.
ČARODĚJ ZE ZEMĚ OZ
Zavolej, hned jak budeš doma.
Jasně. Ale nejdřív…
Jsi sakra Tully Hartová. Zasloužíš si šperk od někoho, kdo tě má rád.
Jeď domů.
Vyšukat Johnnymu mozek z hlavy a udělat milion dětí.
Tak jo.
- Pojď, ať ti to neuletí. - Jo.
Kde jsi byla?
Byli jsme s Dmitrijem na jídle.
Přišlo mi, že potřebuješ prostor.
Promiň, že jsem ti o něm neřekla.
Svatba kvůli zelené kartě. Občas se vídáme.
Víš,
nesnáším výraz „problémy s taťkou“.
Zní to tak…
Ale faktem je, že mám s muži problém.
Asi se jich bojím.
Vím, že jim nevěřím, často z dobrého důvodu.
Ale možná to není jenom jejich vina.
Možná za to můžu i já,
protože vlastně nevím, kdo jsem.
Víš přesně, kdo jsi.
Jsem novinářka.
A sakra dobrá.
Takže už vím, jaký bude můj další projekt.
Natočím dokument o hledání svého táty a chci tvou pomoc.
Cože?
Ne.
- Proč ne? - Protože nemůžu.
Mlho…
Potřebuju to.
Celý život s ním děláš takový štráchy. Proč?
Já fakt nemůžu.
Musím jít.
Dobře, je pozdě. Jdi nahoru, probereme to zítra.
Ne nahoru, Tallulo. Musím domů.
To si děláš srandu?
Odjíždíš?
Fakt super.
Tak odejdi. To ti jde nejlíp.
Seber si svý pitomý pačuli,
svou mladou pšenici a svoje tajemství a běž.
O TŘI MĚSÍCE POZDĚJI
PŘÍCHOZÍ HOVOR KATE
Ty vole.
To je Tully Hartová.
Překlad titulků: Barbora Vrbová