‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫ג'וני.‬
‫מה קורה?‬
‫רק…‬
‫אל תשכח את המשחק של מארה. זה הפלייאוף.‬
‫למה שאשכח?‬
‫אין סיבה.‬ ‫פשוט לא ראיתי אותך הרבה בזמן האחרון.‬
‫חזרת אחרי שתיים בלילה אתמול.‬
‫לא ידעתי שאת עוקבת אחריי.‬
‫אני לא עוקבת אחריך. אני פשוט דואגת.‬
‫אין צורך. אני בסדר.‬
‫אהיה במשחק.‬
‫תסגרי את הדלת?‬
‫עוד 15 שניות, גברת הארט.‬ ‫-תודה.‬
‫- תתעוררי אמריקה -‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב, דיק.‬
‫שלוש, שתיים…‬
‫היי. אני טולי הארט.‬ ‫-אני דיק צ'פמן.‬
‫והיום 12 באפריל 1993,‬
‫והגיע הזמן להתעורר, אמריקה.‬
‫מייד, ריאיון…‬
‫אני כאן עם מושל מדינת וושינגטון לשעבר,‬ ‫בנדיקט בינסוונגר,‬
‫שספרו החדש והשנוי במחלוקת,‬
‫"הינשוף בחדר הישיבות:‬ ‫איך ארגוני הסביבה הורגים את העסקים",‬
‫הוא רב מכר מפתיע.‬
‫ברוך הבא לתוכנית, המושל בינסוונגר.‬ ‫-תודה. טוב להיות פה.‬
‫אדוני, הפסדת במרוץ…‬
‫רוצה בננות?‬
‫תודה.‬
‫…תבוסה היסטורית‬ ‫ליריב התומך בהגנה על הסביבה.‬
‫יש האומרים שהספר שלך נועד‬ ‫לעקוץ את הבוחרים שהדיחו אותך מהתפקיד.‬
‫שטויות, דיק.‬
‫אני אוהב את מצביעי מדינת וושינגטון,‬
‫ואני סולח להם על הטעות שלהם.‬
‫ברוך שפטרנו, פרצוף תחת.‬
‫כן, פרצוף תחת.‬
‫מי צריך גן? אתה יכול ללמד אותה.‬
‫היי, היא צריכה מאגר קללות‬
‫אם היא רוצה להיות מפיקת חדשות כמו אבא‬ ‫או סופרת כמו אימא.‬
‫את נראית ממש יפה, אימא.‬
‫תודה.‬
‫זו הפעם הראשונה‬ ‫שאני לא לובשת מכנסי טרנינג כבר…‬
‫אני לא יודעת כמה זמן.‬
‫אבל אני מנסה להעמיד פנים‬ ‫שאני שייכת לניו יורק.‬
‫את שייכת לשם!‬
‫באמת.‬
‫אני שמח שתבלי קצת זמן עם טולי. מגיע לך.‬
‫אני אתגעגע אליכם כל כך.‬
‫פשוט לכי, אימא.‬
‫כן. בסדר. אני אוהבת אותך, מתוקה.‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬ ‫-אוקיי.‬
‫כבר מתגעגע אלייך.‬
‫ביי.‬
‫אני מקווה שתחזור‬ ‫בפעם הבאה שתהיה בניו יורק.‬
‫מה דעתך, טולי?‬ ‫-מרתק, דיק.‬
‫מייד, מרתה סטיוארט‬
‫עם רשימת הניקיון האולטימטיבית לאביב.‬
‫יש חיית מחמד חדשה.‬
‫"צ'יה"‬
‫צ'יה פט. הפסלון שצומח.‬
‫וסיימנו.‬
‫נתראה הערב.‬
‫המושל בינסוונגר.‬
‫טולי הארט.‬
‫סיקרתי אותך בסיאטל.‬
‫שלום. סליחה, יש לי זיכרון נוראי.‬
‫מפתיע ששכחת.‬
‫ממש לא חיבבת אותי.‬
‫קשה לי להאמין.‬ ‫ראיתי את הכתבה הקטנה שלך על ארונות.‬
‫היא הייתה חמודה מאוד, אינפורמטיבית מאוד.‬
‫כן. אני חייב ללכת לריאיון הבא שלי.‬ ‫היה נפלא לראות אותך.‬
‫אלוהים! את נראית מדהים.‬
‫שינית תספורת.‬ ‫-גם את!‬
‫אלוהים!‬
‫תיכנסי.‬
‫את נראית טוב.‬
‫הלימוזינה משדה התעופה הייתה מוגזמת.‬ ‫-בקטנה. מגיע לך.‬
‫והשכונה הזאת כל כך מפוארת.‬ ‫-נכון? בקושי יש ריח של פיפי.‬
‫והדירה הזאת… שאני אמות, טול!‬
‫אני יודעת. קייט מוס גרה למעלה,‬ ‫דיוויד ספייד גר ממול.‬
‫בסופ"ש שעבר הוא לקח אותי‬ ‫לאפטר-פארטי של SNL.‬
‫פגשתי את פול סיימון. הוא ממש נמוך.‬
‫שיט, אני לא אפילו לא נשארת ערה עד SNL.‬
‫איזה כיף שאת כאן.‬ ‫אני לא מאמינה שלא ראיתי אותך כבר שנה.‬
‫את חייבת לבקר יותר.‬
‫את יכולה לבקר אותי.‬
‫בחייך, את יודעת שהלו"ז שלי מטורף.‬
‫אין לי ימי חופשה. בקושי יש לי זמן לקקי.‬
‫התיאור הזה נכון גם לגביי,‬
‫אבל לי אין אחד כזה.‬
‫הדבר הקטן הזה?‬
‫היא כל כך כבדה.‬
‫הייתי רוצה להודות לבתי מארה,‬ ‫שסוף סוף ישנה במיטה כל הלילה,‬
‫אלא שאני לא יכולה, כי זה לא קרה,‬ ‫אבל היא עדיין הילדה הכי טובה בעולם.‬
‫לחיי זמן עם חברות, סוף כל סוף.‬
‫שיט, את בהיריון.‬ ‫-אני חושבת שאולי, טול.‬
‫מוקדם מדי לבדיקה, אבל אנחנו מנסים הרבה.‬
‫ואני רעבה ונפוחה כמו בהיריון עם מארה.‬
‫לא יכולת לחכות עד סוף השבוע הבא‬ ‫כדי להיכנס להיריון?‬
‫סליחה. אני פשוט…‬
‫את יודעת. מה שהתכוונתי לומר זה "מזל טוב".‬
‫הידד, זמן עם חברות פיכחות.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬ ‫-ואני אלייך.‬
‫את נראית נהדר. אני אוהבת את הפוני שלך.‬ ‫-אני אוהבת את הקארה שלך.‬
‫הוא גבוה מאחור ונוצץ כל כך.‬ ‫-עשיתי החלקה.‬
‫את מתרגשת לקראת המשחק הגדול?‬ ‫משחק אחרון לפני הפלייאוף.‬
‫אי פעם תספר לי איך חטפת פנס בעין?‬
‫אמרתי לך. החלקתי ונפלתי.‬
‫אני יודעת שהלכת מכות, אבא.‬
‫תני לי לסיים.‬ ‫החלקתי ונפלתי על האגרוף של מישהו.‬
‫אימא חושבת שאתה צריך טיפול.‬
‫טוב, אני לא חושב‬ ‫שהיא צריכה לדבר על זה איתך.‬
‫היא לא דיברה איתי.‬
‫שמעתי אותה מדברת עם דוד שון‬
‫ועם טולי‬
‫ועם סבתא.‬
‫הבנתי.‬
‫בכל זאת, אני לא צריך טיפול.‬
‫אני בסדר.‬
‫הייתי קצת לחוץ.‬
‫אין לך סיבה לדאגה. הכול בשליטה.‬
‫כנראה הייתי צריך לחטוף כמה אגרופים‬ ‫כדי להכניס לי שכל לראש.‬
‫זה הומור ממש שחור, אבא.‬
‫אני באמת בסדר. טוב?‬
‫את לא אמורה לדאוג לי. אני אמור לדאוג לך.‬
‫היי, בואי נעשה משהו מחר. רק שנינו.‬
‫נחגוג את הסוף של עונת הוקי שדה נהדרת.‬
‫כן, יכול להיות כיף.‬
‫זה כבר יותר טוב. בסדר, נלך לתת בראש.‬
‫קדימה.‬
‫טולי הארט כאן עם עוד פרק של "דקת החברות".‬
‫בנות, קיבלתי מכן כל כך הרבה מיילים‬
‫בקשר לפרק בשבוע שעבר‬ ‫על התאוששות משברון לב ואובדן.‬
‫והסיפורים שלכן מרגשים כל כך.‬
‫וזה מזכיר לי שכשאנחנו חולקות את האמת שלנו,‬
‫אנחנו מחלימות יחד.‬
‫אבל השבוע יש לי משהו שונה בשבילכן, חברות.‬
‫מותר לך להשתמש במילה "חברות"‬ ‫למרות צו המניעה של וילסון קינג?‬
‫המילה "חברה" לא שייכת לו.‬
‫הוא כבר תובע אותך על הרבה כסף.‬
‫אז מה זה עוד כמה מיליונים?‬
‫אפשר להמשיך?‬
‫ואת יכולה להחזיק את המצלמה יציבה?‬ ‫את תעשי לכולן מחלת ים.‬
‫מצטערת שאני לא צלמת מקצועית.‬
‫כן, גם אני.‬
‫סליחה. אני מצטערת.‬
‫זו פשוט ירידת מדרגה ענקית בשבילי.‬
‫הבוקר נאלצתי להתאפר לבד.‬
‫אני חייבת לחזור לטלוויזיה.‬ ‫אני לא עומדת בזה.‬
‫לפרק האחרון של "דקת החברות"‬ ‫יש מיליון צפיות. הולך לך מעולה.‬
‫לפחות בעלך לשעבר, שגר בחדר האורחים שלך,‬
‫לא הולך מכות,‬ ‫ישן עד הצהריים וצועק על סוקרים בטלפון.‬
‫שיט. הוא לא במצב טוב יותר?‬
‫לא, גרוע יותר.‬
‫אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫בכל אופן, אני ממהרת‬ ‫למשחק הוקי שדה, אז בואי…‬
‫את הפסקת לצלם.‬ ‫-מי זוכר מי הפסיק לעשות מה?‬
‫קדימה.‬
‫יש לי משהו מאוד מיוחד בשבילכן היום, חברות.‬
‫כמה מכן ביקשו סיור בדירה החדשה שלי.‬
‫אז בואו נעשה את זה.‬
‫זה הסלון הנפלא שלי,‬
‫שמוביל ישירות למטבח מאובזר‬ ‫עם נופים מדהימים.‬
‫מה קורה פה? פאק!‬ ‫-אלוהים!‬
‫שלום.‬
‫אל תזוז.‬
‫יש לי אקדח,‬
‫והפעלתי עכשיו את האזעקה השקטה.‬
‫כן.‬
‫מותק, תירגעי.‬
‫להירגע?‬
‫גבר עירום פרץ לדירה שלי ולבש את הסינר שלי.‬
‫אני הכנסתי אותו.‬
‫הוא בעלי,‬
‫מה שהופך אותו לאבא החורג שלך.‬
‫היי, אני דמיטרי. נעים להכיר אותך.‬
‫מתי התחתנת?‬ ‫-אני לא יודעת. לפני שנתיים?‬
‫שלוש. מותק.‬ ‫-שלוש. סליחה, שלוש שנים.‬
‫ג'סטין, אני יכולה לחזור אלייך בעוד רגע?‬
‫רגע, מה? ברצינות?‬
‫כן. אני כבר באה.‬
‫קלאוד, נדבר אחר כך.‬
‫דמיטרי, בבקשה תוריד את הסינר שלי ו…‬
‫תשרוף אותו.‬
‫קייט, תאחלי למארה בהצלחה במשחק.‬
‫אני חייבת לזוז. אתקשר אלייך אחר כך.‬ ‫יש לי פגישה עם וילסון קינג.‬
‫טוב… בוקר טוב, גברת צעירה.‬ ‫את בטח טלולה היפה.‬
‫דניס, ברוך הבא לביתנו.‬
‫דורות'י.‬
‫"מוצאי בוקר וערב תרנין."‬
‫תהילים ס"ה.‬
‫וגם אתה מרנין אותי, כמו האל.‬
‫למה את מתנהגת מוזר?‬ ‫-אמרתי לך שהיא ישירה מאוד.‬
‫אכן הזהרת מראש.‬
‫ברצינות, קלאוד…‬ ‫-קלאוד. זה שם חיבה שהיא נתנה לי.‬
‫לא נכון.‬
‫כן, דניס ואני מארחים הבוקר‬ ‫קבוצת קריאה בכתבי הקודש.‬
‫הוא החבר החדש שלי.‬ ‫-ממתי את קוראת בכתבי הקודש?‬
‫את יודעת שתמיד הייתי רוחנית.‬
‫ודניס לימד אותי הרבה.‬
‫רוצה סנקה?‬ ‫-את מכירה את החטאים שלי.‬
‫החטא שלך הוא קפה נטול קפאין?‬
‫"מפי עוללים…"‬
‫פשוט טרגי מה שקרה לאבא שלך.‬
‫דורות'י סיפרה לי הכול.‬
‫זה מצחיק, כי היא אף פעם לא סיפרה לי, אז…‬
‫אני מבטיח,‬ ‫אין לי שום כוונה לתפוס את מקומו.‬
‫אבל את יכולה להתנחם במילות כתבי הקודש.‬
‫האל הוא אב רחום ליראי שמיים.‬
‫אולי תתפללי איתנו, לולה?‬
‫תודה.‬
‫אלוהים…‬ ‫-אלי.‬
‫אלי, תודה על הקפה.‬ ‫-אנחנו מודים לך על השפע הזה.‬
‫הצלת אותנו מרוע.‬ ‫-כל הדברים… כן.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫נחשי מה, קייטי-דובית? "הקוסם מארץ עוץ"‬ ‫משודר בטלוויזיה בסופ"ש. נצפה בזה?‬
‫לא, תודה.‬
‫אבל זאת מסורת.‬ ‫-אבא, זה סרט לילדים.‬
‫מה? בחייך.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אפשר לעבור לגור איתך?‬
‫לקלאוד יש חבר חדש, והם מברכים קפה.‬
‫מה? כן, ברור שאת יכולה לגור פה.‬ ‫-יופי.‬
‫נעיף את שון מחדר השינה שלו,‬ ‫או שתישני בחדר שלי?‬
‫נעיף את שון, 100 אחוז.‬
‫כן, שתי ציפורים במכה אחת.‬
‫נוציא את שון ונכניס אותך. כן.‬ ‫-כן.‬
‫לחיי המגורים המשותפים.‬ ‫-כן, יהיה חמוד וכיף.‬
‫- פגישת מועדון הווידאו -‬
‫- ליסה-קרן‬ ‫נשיאת המועדון -‬
‫אני לא מאמינה ששכחת. את כזאת שקרנית.‬
‫מה היא עושה פה?‬
‫טולי מצטרפת למועדון, זוכרת?‬
‫זה ממש לא נכון.‬ ‫-זה מצחיק.‬
‫זה לא מצחיק!‬ ‫-זה מצחיק. את יודעת שזה מצחיק.‬
‫קודם כול, נטפל בעניינים ישנים.‬
‫טעויות כמו להביא את הסרט‬ ‫הלא נכון לשיעור ביולוגיה בשבוע שעבר‬
‫גורמות למועדון הווידאו להיראות מגוחך.‬
‫חבר'ה, כולם מסתכלים עלינו. בואו נשתפר.‬
‫לא שומעים אותך.‬
‫תקשורת יעילה היא הדבר החשוב ביותר כאן.‬
‫עכשיו, כידוע לכולכם,‬
‫פסטיבל הקולנוע השנתי השני‬ ‫של מועדון הווידאו של תיכון ברברה לי אליס‬
‫מתקיים בסופ"ש הבא בבית של קייט מולארקי!‬
‫כן, כולנו מתרגשים.‬
‫עניינים חדשים.‬
‫למי יש הצעה?‬
‫אני מציעה תוכנית חדשות שבועית של תלמידים.‬ ‫יש כבר טלוויזיות בכל הכיתות.‬
‫אי אפשר. אין לנו משאבים.‬ ‫למישהו אחר יש הצעה?‬
‫רגע. אנחנו אמורים להצביע על זה, לא?‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אם יש מחלוקת בנוגע להצעה כלשהי,‬ ‫חייבים לערוך הצבעה.‬
‫זה כתוב בתקנון.‬
‫אוסיף את זה לסדר היום בשבוע הבא.‬
‫ידעתי שמר ג'י אלכוהוליסט.‬
‫תחזירו את זה למקום!‬
‫מר גרפילד מרשה לנו להשתמש בכיתה שלו,‬ ‫ולא נפר את אמונו.‬
‫כן, ניקח את זה למסיבה של מולארקי.‬
‫זו לא מסיבה, זה אירוע בית ספרי.‬
‫כן, אחי. בחייך, זה…‬
‫בחייך.‬
‫תודה, יוג'ין.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫מסעדה בלי תפריט ילדים.‬ ‫אני מרגישה כמו נסיכה.‬
‫אפשר להריח את היין שלך?‬
‫זה כיף כל כך! אלוהים, הבחור הזה‬ ‫נראה בדיוק כמו קיאנו ריבס.‬
‫כי זה קיאנו ריבס.‬ ‫-מה?‬
‫למה קיאנו אוכל לבד?‬
‫שנזמין אותו להצטרף אלינו… למיטה?‬
‫למה אנשים חשבו שאת הילדה הטובה?‬
‫ברצינות, שנזמין אותו?‬ ‫-אל תפתי אותי, מולארקי.‬
‫אהבתי את הריאיון עם מרתה סטיוארט.‬
‫בהתחלה חשבתי שלהפוך ארון מסדרון למזווה‬ ‫זה הרעיון הכי מטורף בעולם,‬
‫אבל אני חייבת להודות שאני…‬
‫מה קרה?‬
‫תעזבי את קיאנו.‬
‫אל תסתכלי,‬ ‫אבל בנדיקט בינסוונגר ודיק צ'פמן נכנסו.‬
‫אמרתי לא להסתכל!‬
‫הפחדן החצוף הזה‬ ‫העמיד פנים הבוקר שהוא לא מכיר אותי,‬
‫אבל אחר כך המפיק שלי אמר‬ ‫שהוא התקשר מראש וביקש שאני לא אראיין אותו.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫למה הוא עשה את זה?‬ ‫-אני לא יודעת. זה לא הגיוני.‬
‫אני מסיאטל, נהגתי לסקר אותו.‬
‫זו הסיבה.‬ ‫היית ביקורתית כלפיו, אז הוא פוחד ממך.‬
‫יודעת מה?‬
‫הוא צריך לפחד.‬
‫מה את עושה? את הולכת לצעוק עליו?‬
‫יסלקו אותנו?‬ ‫כי אני ממש מצפה למגש המתאבנים.‬
‫אל תדאגי. אני רק אגיד שלום.‬
‫טולי.‬
‫ריאיון נהדר עם מרתה. כבר פגשת את בנדיקט.‬
‫אכן כן.‬
‫היה לנו מפגש מקסים באולפן הבוקר.‬
‫כל כך מקסים.‬
‫אבל רק רציתי לומר‬
‫שאין לך סיבה לפחד‬ ‫לדבר איתי בשידור. אני לא נושכת.‬
‫מצטער, אני לא מבין.‬
‫אני יודעת שביקשת את דיק‬ ‫כי חשבת שאהיה ביקורתית כלפיך,‬
‫ואז העמדת פנים שאתה לא מכיר אותי משום מה.‬
‫אה, זה.‬
‫לא, מותק, אני מצטערת על הבלבול.‬ ‫רק ניסיתי להיות נחמד.‬
‫איך?‬
‫אני זוכר אותך, כמובן,‬ ‫ואת הכתבות המרושלות שלך,‬
‫ואת מסע הנקמה המוזר שלך נגדי.‬
‫גנבת את הזבל שלי פעם אחת, לא? כן.‬
‫זה היה… איך אתה…‬
‫תני לי לנחש, גדלת בעוני.‬
‫אם חד-הורית, לוזרית אמיתית,‬ ‫כנראה נרקומנית, או משהו גרוע יותר.‬
‫היא מביאה הביתה שורה של בני זוג עלובים,‬ ‫ואת מפתחת תסביך אב.‬
‫אז את מחליטה לברוח ולהיות מישהי אחרת,‬
‫מישהי מכובדת כמו לויס ליין.‬
‫נכון? מוכנה לעשות כל מה שצריך.‬
‫לגנוב זבל, להמציא סיפורים ואפילו…‬
‫להגיע לפסגה דרך המיטה.‬
‫זה ממש לא נכון.‬ ‫-לא. אל תילחצי, ילדונת.‬
‫כולנו צריכים להשתמש במה שיש לנו.‬
‫מר בינסוונגר?‬
‫השולחן שלך מוכן.‬
‫אני ממש לחוצה פתאום, ואני לא יודעת למה.‬
‫את מתרגשת.‬ ‫את עומדת לקבל את התוכנית שלך בחזרה.‬
‫אלוהים אדירים, זה קפוצ'ינו טוב.‬
‫אני רוצה את התוכנית שלי בחזרה.‬
‫מאוד.‬
‫אבל אני צריכה להישאר חזקה.‬
‫לדרוש את המגיע לי.‬ ‫שליטה יצירתית מלאה, לא פחות מזה.‬
‫לא נסתפק בפחות.‬
‫אני פשוט…‬
‫לא יכולה לתת לו להפחיד אותי.‬
‫טולי הארט לא מפחדת.‬
‫לא בדרך כלל.‬
‫אבל גברים מסוימים,‬
‫גברים מבוגרים,‬
‫לפעמים מערערים אותי,‬ ‫מוציאים אותי מאיזון משקל.‬
‫זה קרה בעבר. אני רק צריכה להישאר חזקה.‬
‫קטן עלינו, מותק.‬
‫את לא רק תחזרי לטלוויזיה,‬
‫אלא גם תקבלי יותר כסף, הטבות,‬ ‫משבצת שידור טובה יותר, כל מה שתרצי.‬
‫זה הרגע. זה מה שחיכינו לו.‬
‫תראו מי פה. טולי הארט, מלכת האינטרנט.‬
‫וילסון קינג.‬
‫בדיוק כשחשבתי שבטוח לחזור למים.‬
‫את לא מפחדת מכריש קטן, נכון?‬
‫ג'סטין ג'ורדן, ציידת כרישים.‬
‫נעים מאוד.‬
‫טוב, בואו ניגש ישר לעניין.‬ ‫אני חושב שכולנו יודעים למה אנחנו פה.‬
‫הרייטינג של "שעת החברות" צלל.‬
‫אנחנו על סף ביטול.‬
‫אני רוצה שתחזרי.‬
‫למה שאחזור לעבוד‬ ‫בשביל גבר שהרס את התוכנית שלי‬
‫ותובע אותי כרגע?‬
‫כי אתן לך כל מה שתרצי.‬
‫התביעה תיעלם, נשכח מכל העניין.‬
‫תחזרי להנחות את התוכנית באופן מיידי,‬ ‫בלי עוד מנחה לצידך.‬
‫תהיי אחראית על התוכן,‬ ‫ההחלטות היצירתיות, האורחים.‬
‫בלי הגבלות.‬
‫שליטה מוחלטת.‬
‫ואו.‬
‫זה… ואו.‬
‫אני קצת מאוכזבת, וילסון.‬
‫לא תיתן לי להראות‬ ‫את כישורי המו"מ המטורפים שלי?‬
‫נוכל ללבן את הפרטים הקטנים אחר כך.‬
‫מה דעתך, ילדונת?‬
‫את מוכנה לחזור לטלוויזיה?‬
‫אני יודעת שזו הצעה‬ ‫שלעולם לא אקבל בשום מקום אחר,‬
‫והיא תחלץ אותי מהתביעה.‬
‫אבל אני חושבת שאצטרך לסרב בנימוס.‬
‫מה?‬ ‫-סליחה?‬
‫אני לא יכולה לעבוד בשבילך,‬ ‫גם אם זו התוכנית שתמיד רציתי.‬
‫המחיר גבוה מדי.‬
‫אז נתראה בבית המשפט.‬
‫לא, כי אתה תבטל את התביעה.‬
‫למה שאעשה את זה?‬
‫כי…‬
‫כבר אספתי עדויות בשבועה‬
‫של כמה וכמה נשים‬ ‫שחתמו על הסכמי סודיות בתמורה לפיצויים‬
‫אחרי שהטרדת אותן מינית.‬
‫והן רוצות להתארח ב"דקת החברות"‬
‫ולספר את הסיפורים שלהן בפרטי פרטים.‬
‫וכן, אולי יש אנשים שלא אכפת להם‬ ‫מהסוג הזה של ניצול לרעה של כוח.‬
‫אבל אתה יודע ממה יהיה אכפת להם?‬
‫מהעובדה שמעלת בכספי החברה‬ ‫כדי לשחד את הנשים האלה.‬
‫את מבלפת.‬
‫טוב, אני מניחה שתגלה מחר.‬
‫ואו, זה היה…‬
‫אני לא מאמינה שהוא ביטל את התביעה.‬
‫אני לא מאמינה שסירבת לשליטה יצירתית מלאה.‬ ‫אף אחד לא מקבל את זה.‬
‫אני אעשה משהו אחר. משהו טוב יותר.‬
‫נהדר. על מה חשבת?‬
‫אין לי מושג.‬
‫היי, איך שכנעת את הקורבנות לדבר איתך?‬
‫לא שכנעתי.‬
‫לגמרי בילפתי.‬
‫פשוט ככה? על המקום?‬
‫לאור היחס שלו כלפיי, זה היה ניחוש מושכל.‬
‫שאני אמות.‬
‫את קשוחה.‬
‫אף אחד לא קורא לי "ילדונת".‬
‫תמסרי!‬ ‫-קדימה, בנות!‬
‫רוצי, מארה! יופי! בכל הכוח!‬
‫תראה אותה. תראה כמה היא מוכשרת.‬
‫קדימה, בנות.‬ ‫-זו התינוקת שלנו.‬
‫השחקנית המצטיינת. הכי טובה בקבוצה!‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫זה שום דבר.‬
‫ג'וני?‬
‫מה?‬
‫שאלתי אם אתה רוצה שתייה.‬
‫לא, אני מסודר.‬
‫קדימה. קטן עלייך, מארה!‬
‫היי, זה בסדר.‬
‫מה נסגר, שופט? תרחיק את הילדה הזאת!‬
‫תיזהר, אבא.‬ ‫-זאת הייתה עבירה מזדיינת!‬
‫אל תקלל. המהלך היה חוקי.‬
‫בולשיט, אחי. הבת שלך הכשילה את הבת שלי.‬ ‫-זה משחק. תפסיק להתבכיין.‬
‫מה אמרת לי, מניאק?‬ ‫-תתרחק, אחי. ברצינות.‬
‫כן? מה תעשה אם לא אתרחק, אחי?‬
‫ג'וני.‬
‫לך מפה, אבא. לך להירגע.‬
‫פאק.‬
‫קדימה, להתרכז!‬
‫קדימה, מארה.‬
‫קטן עלייך.‬
‫תתעוררי, עצלנית.‬
‫השעה 11:00. כבר עבדתי יום שלם.‬
‫זה כזה פינוק.‬
‫אפרופו פינוקים,‬
‫חשבתי שנוכל לערוך קניות לפני הקניות.‬
‫בארון שלי.‬
‫גלגלת את זה לכאן? זה נראה כמו קניון שלם.‬
‫אי אפשר לקנות בגדים כאלה בקניון.‬
‫ואחרי שנבחר‬ ‫את התלבושת המושלמת ליציאה היום,‬
‫נבחר את האקססורי המושלם.‬
‫את לא מסתפקת ב"ארוחת בוקר בטיפאני".‬ ‫את רוצה גם ארוחת צהריים וערב.‬
‫פעם הייתה לי פנטזיה‬
‫לפגוש גבר שיקנה לי תכשיטים.‬
‫ואז הבנתי שאני יכולה לקנות לעצמי תכשיטים.‬
‫וזה עדיף, כי אני תמיד אוהבת‬ ‫את הבחירות שלי.‬
‫אלוהים.‬
‫הנה.‬
‫זה מה שאת צריכה.‬ ‫-מעיל העור שלך.‬
‫זה לוק מנצח.‬
‫אני מרגישה כמו ג'וליה רוברטס ב"אישה יפה",‬
‫אם היא הייתה עקרת בית בהיריון, לא יצאנית.‬
‫היום את לא עקרת בית.‬
‫את בחורה מפיירפליי ליין בהרפתקה בניו יורק.‬
‫יהיה לנו כיף כל כך!‬
‫זה יהיה נהדר.‬
‫אבל… אני צריכה קצת עזרה.‬
‫טולי, תעזרי לקייט.‬
‫כולם, הסרט הראשון יתחיל בעוד חמש דקות.‬
‫היא חושבת שהיא אחראית על הכול.‬ ‫-היא הנשיאה.‬
‫העיקר ששון אצל רובי,‬ ‫אז הוא לא יכול להביך אותי.‬
‫ואימא שלי אצל דודה ג'ורג'יה, אז היא‬ ‫לא יכולה "להביא חטיפים" ולרגל אחרינו.‬
‫היי, מה שלום כולם?‬
‫היי, מר מולארקי.‬
‫אבא!‬
‫הבטחת שתישאר למעלה עם דלת סגורה.‬
‫כן, רק רציתי לוודא שיש חטיפים לכולם.‬ ‫-יש.‬
‫דיברתי על עצמי.‬
‫נראה כיף.‬
‫קח, הנה קערת חטיפים.‬ ‫-אני הולך, קייטי-דובית.‬
‫בבקשה.‬ ‫-אל תדחפי אותי!‬
‫לך, בבקשה!‬
‫אבא שלי ואני ממש אוהבים לשחק מיני-גולף‬
‫ב"קאפי פאטס" ליד כביש תשע.‬
‫היי, יוג'ין. "קאפי פאטס"? נשמע כיף.‬
‫ואו, היא הסכימה.‬
‫היא…?‬
‫חשבתי שאולי בשבת הבאה‬ ‫אבא שלי ואני נאסוף אותך, ונוכל…‬
‫תראה, הייתי שמחה ללכת‬ ‫למיני-גולף איתך ועם אבא שלך.‬
‫אני פשוט… האמת ש…‬
‫אני יוצאת איתו.‬
‫נכון, מותק?‬
‫ברור, מתוקונת.‬
‫כן, בטח, כמובן.‬
‫הגיוני.‬ ‫-אבל רוצה לדעת משהו?‬
‫קייט מולארקי שווה אש,‬ ‫והיא מתה על מיני-גולף.‬
‫מולארקי?‬
‫נראה לך שהיא שווה?‬
‫היא שאפה.‬
‫ושניכם אוהבים מיני-גולף.‬
‫לך לדבר איתה.‬
‫מגניב. אולי.‬
‫לך!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מצטערת על זה.‬ ‫-אל תצטערי.‬
‫אני מת על תככים!‬
‫למה את לא רוצה לצאת עם יוג'ין?‬
‫הוא נחמד. אני פשוט…‬
‫אני לא יוצאת.‬
‫בגלל זה מועדון הווידאו מבאס.‬
‫אחי ניסה להזהיר אותי.‬ ‫הוא אמר לי להצטרף ללהקה.‬
‫מי רוצה לשתות?‬
‫אני.‬
‫קונור, מה אתה עושה?‬
‫תן לי את הבקבוק.‬
‫יוג'ין, תפעיל את המקרן.‬
‫בסדר.‬
‫אני כל כך מתרגשת.‬
‫זה ממש מגניב.‬
‫הסרט שלך ממש טוב.‬
‫אתה בטוח שאתה לא רוצה לצפות בו שוב?‬
‫לא, נראה לי שחמש פעמים זה מספיק.‬
‫מגניב שזה רק סרטון שלך אוכל דגני בוקר.‬
‫זו מטאפורה לקפיטליזם.‬
‫לגמרי הבנתי את זה.‬
‫כן?‬
‫רוב האנשים לא הבינו.‬
‫אהבתי את השיר שלך בעיתון בית הספר‬
‫על הגנן שמנכש עשבים שוטים.‬
‫זו הייתה מטאפורה!‬
‫לתיכון.‬ ‫-כן.‬
‫ואיך שמנסים לדכא אותנו‬ ‫ולהכריח אותנו ללכת בתלם.‬
‫בדיוק.‬
‫אתה היחיד שהבין את זה.‬
‫את יכולה להיות סופרת מקצועית.‬
‫יום אחד אהיה סופרת.‬
‫קייטי-דובית!‬
‫זה היה מטורף.‬ ‫כל כך הרבה קניות וכל כך הרבה הליכה.‬
‫רק 15:00, ואני כבר מותשת.‬
‫אין לי מושג איך את חיה ככה כל הזמן.‬ ‫-אלוהים, אני מתה על זה.‬
‫ההמונים, הרעש,‬
‫אפילו הריחות.‬
‫זה מזין את החושים שלי.‬
‫סוף סוף הגעתי למקום‬ ‫מלא באנשים ובדברים חזקים כמוני.‬
‫נהדר לראות אותך מאושרת כל כך, טול.‬ ‫כל החלומות שלך התגשמו.‬
‫תודה.‬
‫ואני שמחה כל כך‬ ‫שכל החלומות שלך התגשמו, קייטי-קייט.‬
‫לא כולם. עוד לא הוצאתי ספר לאור.‬
‫אבל האמת היא שאני אוהבת להיות רעייה ואם.‬
‫ואני לא רוצה להשוויץ, אבל אני טובה בזה.‬
‫וזה מרגיש לי נכון כרגע.‬
‫אני יודעת שזה עלוב.‬ ‫-זה לא עלוב. זה מקסים.‬
‫אבל אני מותשת ונפוחה. כנראה בגלל המצב שלי.‬
‫אלוהים, אולי אלה תאומים.‬ ‫יהיה ממש כיף לגדל בן ובת.‬
‫בכל אופן, ההריונית הזאת צריכה להשתין שוב.‬
‫אני מכירה סמטה.‬
‫אני צוחקת. הדירה שלי לא רחוקה מכאן.‬
‫חשבתי שאולי זה מקובל כאן. לחיים.‬ ‫-יש מי שעושה את זה.‬
‫טעים כל כך.‬
‫אז חשבתי שהלילה נצא לארוחת ערב מאוחרת,‬
‫נלך לכמה מועדונים,‬
‫נחזור, נאכל גלידה במיטה,‬
‫ונדבר על שמות של תינוקות.‬
‫קיבלתי מחזור.‬
‫אוי, מתוקה. שיט, אני מצטערת.‬
‫זה לא עובד, טול.‬
‫כל חודש אני משכנעת את עצמי‬ ‫שאני סוף סוף בהיריון,‬
‫ואז אני מקבלת מחזור.‬
‫אני מרגישה שאני כישלון.‬
‫את לא כישלון.‬
‫את בת 33.‬
‫יש עוד המון זמן לעוד המון תינוקות.‬ ‫-ואם לא אצליח להיכנס להיריון שוב?‬
‫אז…‬
‫תהיי בסדר.‬
‫עדיין תהיי סופרת מבריקה.‬
‫עדיין תהיי אשתו של ג'וני ואימא של מארה.‬ ‫-אלוהים, אני אוהבת את הילדה הזאת.‬
‫והחברה הכי טובה שלי בכל העולם.‬ ‫זה לא רע כל כך, נכון?‬
‫את תיכנסי להיריון שוב.‬
‫זה יקרה. יהיה לך הכול.‬
‫האמת היא שאני מקנאת בך.‬
‫למה?‬
‫אני פשוט…‬
‫בודדה כל כך.‬
‫אני אומרת שאני לא צריכה‬ ‫גבר שיקנה לי תכשיטים,‬
‫אבל רק כי אני מפחדת‬ ‫שלעולם לא אפגוש גבר שירצה לעשות את זה.‬
‫על מי אני עובדת?‬ ‫אני לא רוצה גבר. אני מתגעגעת אלייך.‬
‫קשה לי להיות במרחק 5,000 ק"מ ממך.‬
‫אין כאן אף אחד שמכיר אותי באמת.‬
‫וזה קשה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני חושבת עלייך ומתגעגעת אלייך‬ ‫בכל דקה בכל יום.‬
‫זה כל כך קשה.‬
‫אני מצטערת שאת לא בהיריון.‬
‫תודה. גם אני.‬
‫אפשר לוותר על המועדונים‬ ‫ופשוט לבלות כאן יחד, רק שתינו?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫יש לך כאן אלכוהול?‬
‫שכחת עם מי את מדברת? בחייך, אני מצוידת.‬
‫בואי נלך לשתות.‬
‫אני כבר חוזרת. בסדר, מתוקה?‬ ‫-כן.‬
‫מארה הבקיעה שער. פספסת את זה.‬
‫אמרו לי ללכת להירגע.‬
‫כן, כי התנהגת כמו אבא הוקי מטורף.‬
‫הבת של הבחור ההוא הכשילה את מארה.‬ ‫שיגיד תודה שלא החטפתי לו.‬
‫אתה שומע את עצמך?‬
‫בטח, בסדר. עכשיו אני האיש הרע.‬
‫אני כועס. אני לא שולט בעצמי.‬
‫כן, כרגע זה תיאור מדויק.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני יודע שאת אומרת לכולם‬ ‫שאני צריך פסיכולוג.‬
‫כי אתה צריך.‬
‫אתה לא מתנהג כרגיל.‬
‫אני לא יודעת מה מפחיד אותי יותר,‬ ‫ההתנהגות שלך או העובדה שאתה לא רואה את זה.‬
‫אני רואה את זה,‬ ‫אבל לא אשלם לאיש זר שינסה לתקן אותי.‬
‫אפתור את זה לבד.‬
‫אני חושבת שכדאי שתתחיל לחפש דירה משלך.‬
‫זה לא טוב לאף אחד מאיתנו, בייחוד לא למארה.‬
‫נוכל לספר לה יחד.‬ ‫-לא.‬
‫כן, את צודקת.‬
‫זה לא עובד.‬
‫אבל אגיד לה בעצמי, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫היי.‬
‫הבקעת שער!‬
‫מצטער שפספסתי את זה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫זה מה שרצית?‬
‫לא, אני לא מחזיקה את זה.‬ ‫-את חייבת, קרול.‬
‫לא.‬
‫כלומר…‬ ‫-לא.‬
‫היי, ג'וני. אנחנו כאן.‬ ‫-היי.‬
‫היי, מארה.‬ ‫-היי, דוד מאט.‬
‫ג'וני, אני חייבת לגעת בדג‬
‫בסרבל שלא מחמיא לגזרה שלי?‬
‫אני לא יודע איך נצלם‬ ‫סרטון של "קרול מנסה לזרוק דגים",‬
‫אם לא תיגעי בדג, קרול.‬
‫אל תפחדי.‬
‫אני לא מפחדת. זה פשוט מגעיל.‬
‫בסדר.‬
‫תוכל להראות לנו בבקשה‬ ‫איך עושים את זה, אדוני?‬
‫תודה.‬
‫יפה!‬
‫הוא יעשה את זה שוב!‬
‫סליחה על מה שקרה היום במשחק.‬ ‫-אני יודעת, כבר אמרת.‬
‫אז אימא שלך ואני דיברנו,‬
‫והחלטנו שהגיע הזמן שאעזוב.‬
‫אבל אני לא רוצה שתדאגי.‬ ‫שום דבר לא ישתנה מבחינתך.‬
‫כלומר, אני יודע שהמצב כבר השתנה מאוד,‬
‫וגיל ההתבגרות‬ ‫הוא תקופה של שינויים גדולים, אבל…‬
‫אני מנסה לומר ש…‬ ‫-אני מבינה. שיהיה, זה בסדר.‬
‫אני יודע שאיבדתי שליטה היום במשחק,‬
‫אבל אני פשוט כועס‬ ‫כשאני רואה מישהו פוגע בך.‬
‫כן, רק… בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫את חייבת להתאמץ יותר, קרול.‬
‫"להתאמץ יותר"?‬
‫אני לא עובדת נמל, ג'וני.‬
‫עוד כמה זמן?‬ ‫-לא עוד הרבה, מתוקה, אני מבטיח.‬
‫קרול?‬
‫היי, כולנו כאן כדי לראות אותך זורקת דג.‬
‫בבקשה, תזרקי דג.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו תכף מסיימים, מתוקה.‬
‫מארה?‬
‫מארה!‬
‫מארה נעלמה. מארה!‬ ‫-מארה!‬
‫מארה?‬
‫איפה את, מתוקה?‬
‫מארה?‬
‫מארה.‬
‫סליחה, איבדתי את הילדה הקטנה שלי.‬
‫מארה!‬
‫מארה?‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אבא.‬
‫מארה?‬
‫אלוהים! תודה לאל!‬
‫אבא, מה נסגר?‬ ‫-אני מצטער כל כך.‬
‫חשבתי שאיבדתי אותך.‬
‫אני מצטער כל כך.‬
‫אכזבתי אותך.‬ ‫-אבא, זה בסדר. אני כאן.‬
‫אני כאן. הכול בסדר.‬
‫לילה טוב, מר מולארקי!‬
‫תמשיך ללכת.‬
‫זה היה האחרון.‬
‫אני מצפה שהחדר יהיה‬ ‫נקי ומצוחצח בבוקר, שומעת?‬
‫כן, המפקד.‬
‫זאת לא בדיחה.‬
‫מה אימא שלך תגיד‬ ‫כשהיא תשמע מה עשית עם הילד הזה?‬
‫יוג'ין הוא גבר.‬
‫מה?‬
‫לכי לישון.‬
‫היי, דאג.‬
‫איפה קלאוד?‬ ‫-ישנה.‬
‫היא הזמינה אותי לישון פה. על הספה, כמובן.‬
‫אז אתה פשוט‬ ‫יושב בחושך עם כתבי הקודש ואוכל עוגיות?‬
‫זה קצת מפחיד, דונלד.‬
‫"התעוררו, שקודו.‬
‫"השטן מתהלך כאריה שואג ומבקש את אשר יבלע."‬
‫איגרת פטרוס ה', ח'.‬
‫אתה זוכר שאתה לא אבא שלי?‬
‫דניס! קוראים לך דניס, נכון? דניס.‬
‫את זקוקה נואשות לגבר חזק‬ ‫שיהיה מודל לחיקוי.‬
‫זה מה שאתה? גבר חזק? מודל לחיקוי?‬
‫את צריכה ללמוד לכבד את המבוגרים ממך.‬
‫בסדר. זין על זה וזין עליך.‬
‫תשטפי את הזוהמה מהפה שלך!‬ ‫-תוריד את הידיים שלך מהבת שלי.‬
‫חסכת את שבטך מהילדה הזאת.‬ ‫-ותעוף מהבית שלי!‬
‫החוצה!‬
‫אני מצטערת, מתוקה.‬
‫אני מצטערת!‬
‫בוקר טוב. ישנת עד מאוחר.‬
‫איך היה בפסטיבל הקולנוע אמש?‬
‫הם היו בשקט.‬
‫נרדמתי בתשע.‬
‫נהניתם?‬
‫כן. היה בסדר, אני מניחה.‬
‫אפרופו סרטים,‬ ‫אתם צופים הערב ב"הקוסם מארץ עוץ", נכון?‬
‫לא. היא כבר גדולה מדי לזה.‬
‫טוב, אם זה משודר ואתה צופה בזה בכל מקרה…‬
‫אני אהיה שם, קייטי-דובית… קת'.‬
‫אהיה שם, קייט.‬
‫אני הולכת לסיים את שיעורי הבית.‬ ‫ביי, אבא. תודה על העגילים.‬
‫בסדר.‬
‫נתראה אחר כך, מתוקה.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫נראה שזה הלך טוב.‬
‫התנהגתי כמו שמוק מאז שחזרתי.‬
‫נכון?‬ ‫-לא. כלומר, זה יותר…‬
‫אני דואגת.‬
‫פשוט נראה שאתה סובל.‬
‫אני חושב ש…‬
‫הענשתי את עצמי‬
‫כי הלכתי לשם‬ ‫בלי לחשוב באמת מה יקרה אם אני…‬
‫האמת היא ש…‬
‫חשבתי שאני מת כשזה קרה.‬
‫וכנראה הזיתי מרוב כאב, אבל…‬
‫חשבתי שאני רואה את מארה.‬
‫בשמלה האדומה שהיא לבשה‬ ‫כשהיא הייתה בת ארבע.‬
‫מחזיקה בלון שקנינו פעם בשוק האיכרים.‬
‫וכששכבתי שם ודיממתי בעיראק,‬
‫הדבר היחיד שחשבתי עליו היה ש…‬
‫הילדה הקטנה הזאת תקבל שיחת טלפון מחר.‬
‫והחיים שלה ישתנו לנצח.‬
‫וזו אשמתי.‬
‫כי הייתי אנוכי.‬
‫אכזבתי את שתיכן.‬
‫אני לא רואה את זה ככה.‬ ‫-לא הייתי חייב לנסוע.‬
‫רציתי להוכיח משהו לעצמי, או…‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל זה היה אנוכי נורא.‬
‫אתה לא אשם במה שקרה.‬
‫זה בסדר.‬
‫לא.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫אבל את צודקת.‬
‫אני צריך לדבר עם מישהו שיעזור לי.‬
‫כי למארה מגיע אבא טוב יותר‬ ‫ממי שהייתי לאחרונה.‬
‫אמצא דירה משלי.‬
‫ואני אעבוד על זה.‬
‫ואני אפצה את שתיכן.‬
‫אני נשבע.‬
‫- הקוסם מארץ עוץ -‬
‫תתקשרי אליי ברגע שתגיעי הביתה.‬
‫בסדר. אבל קודם…‬
‫את טולי פאקינג הארט, ומגיע לך‬ ‫מישהו שאוהב אותך וקונה לך תכשיטים.‬
‫לכי הביתה.‬
‫את וג'וני תזדיינו כמו שפנים‬ ‫ותעשו מיליון תינוקות.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה, שלא תפספסי את הטיסה.‬ ‫-כן.‬
‫היי, איפה היית?‬
‫דמיטרי ואני יצאנו לאכול.‬
‫חשבתי שאת צריכה פרטיות.‬
‫סליחה שאף פעם לא דיברתי עליו.‬
‫אלה נישואי גרין קארד.‬ ‫אנחנו מבלים יחד לפעמים.‬
‫את יודעת,‬
‫אני שונאת את המונח "תסביך אב".‬ ‫זה נשמע כל כך…‬
‫אבל האמת היא שיש לי בעיה עם גברים.‬
‫אני חושבת שאני מפחדת מהם.‬
‫אני יודעת שאני לא סומכת עליהם,‬ ‫לעיתים קרובות בצדק.‬
‫אבל אולי זו לא רק אשמתם.‬
‫אולי זו גם אשמתי,‬
‫כי אני לא באמת יודעת מי אני.‬
‫את יודעת בדיוק מי את.‬
‫אני עיתונאית.‬
‫עיתונאית טובה מאוד.‬
‫אז החלטתי מה יהיה הפרויקט הבא שלי.‬
‫אני עושה סרט תיעודי‬ ‫על החיפוש אחר אבא שלי, ואני רוצה את עזרתך.‬
‫מה?‬
‫לא.‬ ‫-למה לא?‬
‫כי אני לא יכולה.‬
‫קלאוד…‬
‫אני צריכה את זה.‬
‫כל חיי התנהגת מוזר‬ ‫בכל פעם שהזכרתי אותו. למה?‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫אני הולכת.‬
‫טוב, בסדר. כבר מאוחר.‬ ‫לכי למעלה, נדבר על זה מחר.‬
‫אני לא הולכת למעלה, טלולה.‬ ‫אני הולכת הביתה.‬
‫את רצינית?‬
‫את עוזבת?‬
‫ואו, נהדר.‬
‫בסדר, יופי. לכי.‬
‫זו המומחיות שלך.‬
‫קחי את הפצ'ולי המזדיין שלך‬
‫ואת עשב החיטה שלך‬ ‫ואת הסודות שלך ופשוט לכי.‬
‫- כעבור שלושה חודשים -‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫קייט -‬
‫אני לא מאמין.‬
‫זאת טולי הארט.‬