СЕРІАЛ NETFLIX
Джонні.
Що таке?
Хотіла нагадати тобі про гру Мари. Це плей-оф.
Думаєш, я забув би?
Не думаю. Я просто останнім часом рідко тебе бачу.
Учора ти повернувся по другій ночі.
Не знав, що ти стежиш.
Я не стежу. Просто хвилююся.
Не треба. Усе гаразд.
Я буду на грі. Зачини двері, будь ласка.
-П'ятнадцять секунд, міс Гарт. -Дякую.
ПРОКИДАЙСЯ, АМЕРИКО
-Доброго ранку. -Доброго ранку, Діку.
Три, два…
-Вітаю, я Таллі Гарт. -Я Дік Чепмен.
Сьогодні 12 квітня 1993 року.
Час прокидатися, Америко.
Далі в нас інтерв'ю…
Я тут із колишнім губернатором штату Вашингтон Бенедиктом Бінсванґером,
чия суперечлива книжка
«Плямиста сова у раді директорів: Як екоактивізм убиває бізнес»
несподівано стала бестселером.
-Вітаю на шоу, губернаторе. -Дякую. Я радий тут бути.
Сер, ви програли…
Будеш банан?
Дякую.
…з великим відривом вибори на другий термін екоактивісту.
Кажуть, ваша книга — докір виборцям, які зняли вас із посади.
Дурниці, Діку.
Я люблю виборців штату Вашингтон
і пробачаю їм їхню помилку.
Без тебе краще, йолопе.
Так, йолопе.
Навіщо дитячий садок, коли ти її навчаєш?
Вона має знати багато лайливих слів,
щоб бути продюсером новин, як тато, чи письменницею, як мама.
Ти дуже гарна, мамо.
Дякую.
Я вперше зняла спортивні штани за…
не знаю, за скільки днів.
Але я намагаюся вдавати, що мені місце у Нью-Йорку.
Тобі там місце!
Справді.
Я радий, що ти проведеш час із Таллі. Ти це заслужила.
Я сумуватиму за вами.
Їдь уже, мамо.
Так. Гаразд. Я люблю тебе, доню.
-Усе буде добре. -Гаразд.
Так, ти готова.
Бувай.
Заходьте в гості, коли будете у Нью-Йорку.
-Що скажеш, Таллі? -Це неймовірно, Діку.
Далі в нас Марта Стюарт
із сюжетом про весняне прибирання.
Новий улюбленець.
Чіа
«Чіа Пет». Кераміка, що росте.
І ми закінчили.
До вечора.
Губернаторе Бінсванґер.
Таллі Гарт.
Я робила про вас сюжети у Сіетлі.
Вітаю. Вибачте. У мене жахлива пам'ять.
Дивно, що ви забули.
Раніше ви мене не любили.
Щось не віриться. Я бачив ваш сюжет про прибирання у шафі.
Було дуже цікаво та інформативно.
Мені треба йти на наступне інтерв'ю. Радий був вас бачити.
Боже мій! Ти красуня!
-Ти змінила зачіску. -Ти теж!
Боже мій!
Заходь.
Ти така гарна.
-Лімузин з аеропорту — це занадто. -Ні, ти заслужила.
-І район такий модний. -Так. Сечею майже не пахне.
Ця квартира… Чорт забирай, Талл!
Кейт Мосс живе нагорі. А Девід Спейд — напроти мене.
На вихідних він запросив мене на афтепаті SNL.
Я бачила Пола Саймона. Він дуже низький.
А я засинаю рано й навіть не дивлюся SNL.
Я така рада, що ти тут. Не віриться, що ми не бачилися цілий рік.
Приїжджай частіше.
-Сама приїжджай до мене. -Знаєш, який божевільний у мене графік.
Ніякої відпустки. Я ледь встигаю сходити в туалет.
Я теж так живу, але таких штук у мене немає.
А, це стара.
Ой, вона така важка.
Я хочу подякувати моїй доньці, яка проспала всю ніч у своєму ліжку,
але не можу, бо це неправда, та вона все одно найкраща дитина у світі.
Випиймо за час із подругою.
-Чорт забирай, ти вагітна. -Це можливо.
Ще зарано для тесту, але ми багато намагалися.
Я відчуваю голод і здуття, як з Марою.
Не могла дочекатися наступних вихідних, щоб завагітніти?
Вибач. Я просто…Ти знаєш. Я хотіла сказати «поздоровляю».
За тверезий дівич-вечір.
-Я скучила за тобою. -А я за тобою.
Ти красуня. Гарна зачіска.
А тобі личить каре.
-Ззаду коротше, так гарно. -Я випрямила волосся.
Ти готова до великої гри? Останньої перед плей-оф.
Ми колись поговоримо про цей синець?
Я ж казав. Перечепився і впав.
Я знаю, що ти бився.
Дай закінчити. Я перечепився і впав на чийсь кулак.
Тобі треба до психотерапевта.
Мамі не варто обговорювати це з тобою.
Не зі мною.
Я чула, як вона говорить з дядьком Шоном, Таллі та бабусею.
Зрозуміло.
Але мені не треба до психотерапевта.
Усе гаразд.
Я трохи нервуюся.
Нема про що хвилюватися. Усе під контролем.
Мабуть, мене треба було вдарити кілька разів. Щоб я почав думати головою.
Це чорний гумор, тату.
Зі мною все добре. Ясно?
Не хвилюйся за мене. Я маю хвилюватися за тебе.
Гей, ходімо кудись завтра. Лише вдвох.
Відсвяткуємо завершення сезону хокею на траві.
Так, це буде весело.
От і правильно. Ходімо надеремо суперникам дупи.
Ходімо.
Це Таллі Гарт у шоу «Хвилина з подругою».
Я отримала від вас стільки листів
після минулого випуску про те, як жити далі з розбитим серцем.
І ваші історії такі потужні.
І це нагадує мені, що коли ми ділимося своєю правдою,
ми зцілюємося разом.
Але цього тижня в мене є для вас щось інше, подруги.
Чи варто вживати слово «подруга» після позову Вілсона Кінга?
-Наче він володіє цим словом. -Він уже вимагає купу грошей.
Вимагатиме ще кілька мільйонів.
Продовжимо? І тримай камеру рівно, щоб у глядачів не було морської хвороби.
Вибач, я не професійна операторка.
Шкода.
Вибач.
Це для мене такий крок назад.
Я вранці сама робила макіяж.
Треба повернутися на телебачення. Я більше не витримаю.
Остання «Хвилина з подругою» має мільйон переглядів. Ти супер.
А твій колишній, який живе у кімнаті для гостей,
не б'ється, не спить до обіду і не кричить на продавців.
Чорт. Йому не краще?
Ні, гірше.
Я не знаю, що робити.
А ще мені треба на хокей, тож…
-Це ти перестала записувати. -Яка різниця, хто перестав.
Продовжуймо.
У мене для вас сьогодні дещо особливе, подруги.
Ви хотіли оглянути мою нову квартиру.
Зробімо це.
Це моя казкова вітальня,
яка веде до моєї вишуканої кухні з неймовірними краєвидами.
-Якого біса? -Боже мій!
О, привіт.
Ані руш.
У мене пістолет,
і я щойно натиснула на беззвучну сигналізацію.
Так.
Мала, розслабся.
Розслабитися?
Голий чоловік щойно вдерся в мою квартиру і надів мій фартух.
Я впустила його.
Він мій чоловік,
тобто, мабуть, твій вітчим.
Я Дмитро. Радий знайомству.
-Відколи ви одружені? -Не знаю. Два роки?
-Три, мала. -Три. Вибач, три роки.
Джастіно, можна, я передзвоню через хвилину?
Що? Серйозно?
Так. Зараз буду.
Хмаринко, потім поговоримо.
Дмитре, зніми фартух і… спали його.
Кейт, удачі Марі на матчі.
Мені треба йти. Я передзвоню. У мене зустріч із Вілсоном Кінгом.
Доброго ранку, юна леді. Ти, мабуть, прекрасна Таллула.
Деннісе, вітаю в нашому домі.
Дороті.
«Зі сходу й до заходу сонця
ти надихаєш кричати від радості».
Псалом 65.
Ти теж надихаєш
мене на таку радість, як казав Господь.
-Чому ти так моторошно поводишся? -Я ж казала, що вона мала запальничка.
Ти справді попереджала.
-Серйозно, Хмаринко. -Хмаринка. Вона мене так називає.
Неправда.
Ми з Деннісом сьогодні проводимо вивчення Біблії.
-Він мій новий друг. -Відколи ти читаєш Біблію?
Ти знаєш, що я завжди йшла духовним шляхом.
Денніс багато чого мене навчив.
-Хочеш кави без кофеїну? -Жінка, яка знає мій гріх.
Твій гріх — кава без кофеїну?
Що ж, вустами дитини.
Те, що сталося з твоїм батьком, жахлива трагедія.
Дороті мені все розповіла.
Ну, це смішно, бо мені вона ніколи не казала…
Запевняю тебе, я не збираюся зайняти його місце.
Але ти можеш знайти втіху в Біблії.
Господь як турботливий батько для тих, хто Його боїться.
Помолися з нами, Луло.
Дякую.
-Боже… -Господи.
-Господи, дякую за каву. -Дякуємо тобі за твої щедроти.
-Ти врятував нас від зла. -Від усього… Так.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Знаєш що, Ведмедику Кеті? На вихідних буде «Чарівник країни Оз». Подивимося?
Ні, дякую.
-Але це наша традиція. -Тату, це для дітей.
Що? Припини.
-Привіт. -Привіт.
Можна переїхати до тебе?
У Хмаринки новий хлопець, вони благословляють каву.
-Що? І так, звісно, можна. -Добре.
Виженемо Шона з його спальні чи ти переїдеш у мою?
Краще виженемо Шона.
Уб'ємо двох зайців.
-Виженемо Шона й поселимо тебе. Так. -Так.
-Будемо сусідками. -Будьмо. Так весело.
ЗУСТРІЧ ВІДЕОКЛУБУ
ЛІЗА-КАРЕН ПРЕЗИДЕНТ КЛУБУ
Невже ти забула? Ти брехуха. Величезна брехуха.
Чого вона тут?
Я запросила Таллі. Пам'ятаєш?
-Це зовсім не так. -Це смішно.
-Це не смішно. -Смішно. Правда смішно.
Спершу хочу нагадати.
Через такі помилки, як не той фільм на біології,
до відеоклубу ставляться як до дурнів.
До нас прикута увага. Старайтеся краще.
Я тебе не чую.
Ефективна комунікація — наш хліб з маслом.
Як ви всі знаєте,
другий щорічний шкільний кінофестиваль імені Барбари Лі Елліс
відбудеться на тих вихідних у будинку Кейт Муларкі!
Так, чекаємо з нетерпінням.
А тепер нові теми.
Слухаю вас.
Пропоную щотижневі новини для учнів. У класі вже є телебачення.
Не можна. Немає ресурсів. Хтось іще?
Хіба не треба проголосувати?
Авжеж.
Усі пропозиції треба виносити на голосування.
Це є у статуті.
Запишу на наступний тиждень.
Я знав, що містер Джі — алкоголік.
Поклади назад!
Містер Ґарфілд довіряє нам і пустив у свій кабінет.
Візьмемо це на вечірку в Муларкі.
Це не вечірка. Це захід, дозволений школою.
Так. Це…
Давай.
Дякую, Юджине.
-Дякую. -Дякую.
Ресторан без дитячого меню. Я почуваюся як принцеса.
Можна понюхати твоє вино?
Боже, як весело. Цей чувак схожий на Кіану Рівза.
-Бо це і є Кіану Рівз. -Що?
Чому Кіану їсть сам?
Запросити його до нас… у ліжко?
Чому всі вважають тебе слухняною дівчинкою?
-А якщо серйозно? -Не спокушай, Муларкі.
Чудове інтерв'ю з Мартою Стюарт.
Спершу я подумала, що перетворити шафу в коридорі на буфет —
дурна ідея, але, мушу визнати…
Що таке?
Облиш Кіану.
Не дивись, але Бенедикт Бінсванґер і Дік Чепмен щойно зайшли.
Я сказала: не дивись!
Цей боягуз мав нахабство вдавати, що не знає мене.
Але потім продюсер сказав, що він дзвонив
і просив, щоб не я брала в нього інтерв'ю.
-Ні. -Так.
-Навіщо він це зробив? -Не знаю.
Це нелогічно. Я з Сіетла. Я робила про нього сюжети.
Саме тому. Ти була до нього жорстока, він тебе боїться.
Знаєш що?
І правильно.
Що ти робиш? Ти на нього кричатимеш?
Нас виженуть? Я хочу з'їсти ці закуски.
Не хвилюйся. Я просто привітаюся.
Таллі. Чудове інтерв'ю з Мартою. Ви знайомі з Бенедиктом.
Так, знайомі.
Ми чудово поговорили вранці у студії.
Справді чудово.
Я хотіла сказати,
що не треба боятися говорити зі мною в ефірі. Я не кусаюся.
Боюся, я не розумію.
Я знаю, ви домовилися про інтерв'ю з Діком, бо думали, що я буду сувора.
А тоді навіщось вдали, що не знаєте мене.
А, це.
Дорогенька, вибач, ти не так зрозуміла. Я намагався бути чемним.
Чому?
Звісно, я пам'ятаю тебе, і твої неточні репортажі,
і твою дивну вендету проти мене.
Ти якось украла моє сміття? Так.
Це було… Як ви…
Я вгадаю: ти з бідної сім'ї.
Мати-одиначка, справжня невдаха,
мабуть, наркоманка чи ще гірше.
Приводила додому поганих хлопців, у тебе проблеми з батьком.
Тож ти вирішила втекти і стати кимось іншим,
кимось респектабельним, як Лоїс Лейн.
Так? Ти готова на все заради цього.
Красти сміття, вигадувати історії або навіть робити кар'єру через ліжко.
-Це зовсім не так. -Не переживай, мала.
Ми всі користуємося тим, що маємо.
Містере Бінсванґер?
Ваш столик готовий.
Я дуже нервуюся і не знаю чому.
Ти рада. Ти повернеш собі своє шоу.
Боже, яке смачне капучино.
Я хочу повернути своє шоу.
Дуже хочу.
Але я маю бути сильною.
Вимагати того, на що я маю право: повного творчого контролю.
На менше ми не погодимося.
Я просто…
Я не дозволю залякати мене.
Таллі Гарт ніхто не залякає.
Зазвичай.
Але деякі чоловіки,
літні чоловіки,
іноді впливають на мене і виводять з рівноваги.
Таке вже бувало. Я маю бути сильною.
Ми впораємося.
Ти не лише повернешся на телебачення,
але й отримаєш більше грошей,
кращі бонуси, кращий ефірний час — усе, що хочеш.
Це мить, якої ми чекали.
Це ж треба, Таллі Гарт, королева інтернету.
Вілсон Кінг.
А я думала, що можна повернутися у воду.
Ти не боїшся маленької акули?
Джастіна Джордан, ловчиня акул.
Дуже приємно.
Що ж, поговорімо про справи. Думаю, ми всі знаємо, чому ми тут.
Рейтинги «Години з подругою» жахливі.
Нас можуть закрити.
Повернися.
Навіщо мені повертатися до людини, що знівечила моє шоу
і подала на мене в суд?
Бо я дам тобі все, що ти хочеш.
Забудьмо про судовий позов.
Тебе одразу відновлять у ролі ведучої. Без співведучого.
Ти відповідатимеш за зміст, запрошуватимеш гостей.
Жодних обмежень.
Повний і тотальний контроль.
Ого.
Це все… ого.
Я трохи розчарована, Вілсоне.
Ти не дозволиш мені продемонструвати навички переговорів?
Деталі обговоримо пізніше.
Що скажеш, мала?
Готова повернутися на телебачення?
Я знаю, що таку пропозицію я більше не отримаю
і що це позбавить мене позову.
Але я змушена з повагою відмовитися.
-Що? -Перепрошую?
Я не працюватиму на вас.
Навіть якщо це шоу, якого я завжди хотіла, ціна надто висока.
Побачимося в суді.
Не побачимося, бо ви відмовитеся від позову.
Навіщо це мені?
Бо я вже зібрала офіційні свідчення кількох жінок,
з якими ви підписали конфіденційні угоди
після сексуальних домагань.
Вони хочуть прийти на «Хвилину з подругою»
і детально розповісти свої історії.
І, можливо, когось не цікавить
таке зловживання владою.
Але знаєте, що їх цікавить?
Як ви привласнили кошти компанії,
щоб заплатити цим жінкам.
Ти блефуєш.
Ну, завтра побачите.
Ого, це було…
Не віриться, що він відмовився від позову.
Не віриться, що ти відмовилася від шоу з повним контролем.
-Цього ніхто не отримує. -Я робитиму щось інше. Щось краще.
Чудово. Що ти замислила?
Гадки не маю.
Як ти переконала жертв дати офіційні свідчення?
Ніяк.
Я блефувала.
Ось так спонтанно.
Я подумала: якщо він так поводиться зі мною, це логічне припущення.
Чорт забирай.
Ти крута.
Мене не можна називати «малою».
-Пасуй! -Швидше, дівчата!
Біжи, Маро! Отак! Швидше!
Дивися на неї. Вона молодець.
-Швидше, леді. -Це наша дитина.
Наша дитина — найкраща в команді!
Усе гаразд?
Так.
Не страшно.
Джонні?
Що?
Кажу: «Хочеш води?»
Ні, дякую.
Біжи. Ти зможеш, Маро.
Усе гаразд.
Якого біса, суддя? Покарай ту дівчину.
-Заспокойся, татусю. -Це був очевидний фол, трясця.
Не лайся. Гра була чесною.
-Неправда. Твоя дочка перечепила мою. -Це гра. Годі скиглити.
-Що ти мені сказав, вилупку? -Відійди. Серйозно.
А якщо не відійду?
Джонні.
Відійди, татусю. Іди охолонь.
Чорт.
Граємо.
Уперед, Маро.
Ти зможеш.
Прокидайся, ледащо.
Зараз 11:00. Я вже відпрацювала зміну.
-Це таке декадентство. -До речі про декадентство.
Вибери собі щось, перш ніж піти за покупками.
У моїй шафі.
Ти закотила це сюди? Наче цілий торговий центр.
Цих речей немає у торгових центрах.
Ми підберемо ідеальний наряд для прогулянки
та ідеально його доповнимо.
Це не лише сніданок у Тіффані. Це і обід, і вечеря.
Раніше я мріяла, що зустріну чоловіка, який купуватиме мені прикраси.
А потім зрозуміла, що можу робити це сама.
І це краще, бо я вибираю те, що люблю.
О боже мій.
Ось.
-Те, що треба. -Твоя шкіряна куртка.
Ідеально.
Я як Джулія Робертс у «Красуні».
Якби вона була вагітною домогосподаркою, а не повією.
Сьогодні ти не домогосподарка.
Ти дівчина з провулку Світлячків, що приїхала у Нью-Йорк.
Нам буде так весело.
Буде чудово.
Хіба що… Мені потрібна допомога.
Таллі, допоможи Кейт.
Народ, перший фільм почнеться через п'ять хвилин.
-Вона вважає себе головною. -Вона президент.
Я рада, що Шон у Роббі й не соромитиме мене.
А мама в тітки Джорджії, не приноситиме закуски й не шпигуватиме.
Як справи?
-Вітаю, містере Муларкі. -Тату!
Ти обіцяв бути нагорі із зачиненими дверима.
Я лише перевіряю, чи у всіх є що їсти.
У нас усе є.
Ну, я про себе.
Схоже, вам весело.
-Ось миска закусок. -Я йду, Ведмедику Кеті.
-Прошу. -Не штовхай мене!
Іди, будь ласка!
Ми з татом любимо майданчик для міні-гольфу «Кейпі Паттс» на шосе 9.
Гей, Юджине. «Кейпі Паттс»? Мабуть, там весело.
Ого, вона погодилася.
Вона…
Я просто подумав, може, в суботу
ми з татом заїдемо за тобою і…
Ну, я б з радістю зіграла у міні-гольф з тобою і татом.
Я просто… Я…
Я зустрічаюся з ним.
Так, любий?
Звісно… пончику.
Так, авжеж.
-Це логічно. -Але знаєш що?
Кейт Муларкі — крута чіка, яка обожнює міні-гольф.
Муларкі?
Гадаєш, вона крута?
Вона просто супер.
Міні-гольф — це твій шанс.
-Поговори з нею. -Так.
Мабуть.
Іди!
-Агов. -Агов.
-Вибач за це. -Не вибачайся.
Люблю хитрі плани.
Чому ти не хочеш зустрічатися з Юджином?
Він гарний. Я просто…
Я не ходжу на побачення.
Тому у відеоклубі нудно.
Брат мені казав. Гурт. Він радив приєднатися до гурту.
Хто буде?
Я буду.
Конноре, що ти робиш?
Віддай пляшку.
Юджине, увімкни проєктор.
Добре.
Я така рада.
Це так круто.
Твій фільм просто чудовий.
Ти точно не хочеш подивитися знову?
Ні, думаю, п'яти разів достатньо.
Мені сподобалося те, як ти їси пластівці.
Це була метафора капіталізму.
Я цілком розумію.
Так?
Більшість не зрозуміла.
Мені сподобався твій вірш у шкільній газеті про те,
як садівник підстригав бур'яни.
Це була метафора!
-Старших класів. -Так.
І як конформізм намагається зламати наш дух.
Саме так.
Ти єдиний, хто це зрозумів.
Ти можеш стати професійною письменницею.
Колись стану.
Ведмедику Кеті!
Це було божевілля. Стільки ходити по магазинах.
Зараз лише 15:00, а я виснажена.
Не уявляю, як ти постійно так живеш.
Боже мій, я це люблю.
Натовп, шум,
навіть запахи. Це пожива для моїх відчуттів.
Нарешті я опинилася в місці, повному людей і речей, таких же напружених, як я.
Я рада бачити тебе такою щасливою, Талл. Усі твої мрії здійснилися.
Дякую.
А я рада, що всі твої мрії здійснилися, Кеті-Кейт.
Не всі. Я й досі не опублікувала книжку.
Але правда в тому, що я люблю бути дружиною і матір'ю.
І я не хочу хвалитися, але в мене це виходить.
І я відчуваю, що так треба.
-Знаю, що це тупо. -Це не тупо. Це чудово.
Але я виснажена, і в мене здуття. Мабуть, через мій стан.
Мабуть, це близнюки. Хлопчик і дівчинка. Було б весело.
Хай там як, цій вагітній знову треба попісяти.
Я знаю один провулок.
Я жартую. Моя квартира за пів кварталу звідси.
Я просто подумала, що тут так роблять. Будьмо.
Дехто робить.
Як смачно.
Сьогодні можна пізно повечеряти,
зайти в кілька клубів,
повернутися, з'їсти морозиво в ліжку
і обговорити дитячі імена.
У мене місячні.
Ох, мала. Чорт. Мені шкода, дорогенька.
Нічого не виходить, Талл.
Щомісяця я переконую себе, що нарешті вагітна,
а потім у мене місячні.
Я почуваюся невдахою.
Ти не невдаха.
Тобі 33 роки.
-Ти ще встигнеш народити багато дітей. -А якщо я не зможу знову завагітніти?
Тоді…
Усе одно все буде гаразд.
Ти будеш талановитою письменницею.
Ти будеш дружиною Джонні й мамою Мари.
Як я люблю свою дочку.
І моєю найкращою подругою. Не так вже й погано, правда?
Ти знову завагітнієш.
Це станеться. У тебе буде все.
Чесно кажучи, я тобі заздрю.
Чому?
Мені просто…
так самотньо.
Я кажу, що мені не потрібен чоловік, щоб купувати прикраси,
але я просто боюся, що не зустріну того, хто захоче це робити.
Та кого я обманюю? Мені не потрібен чоловік. Я сумую за тобою.
Мене бісить, що ти за 4 500 км. Тут ніхто справді
не знає мене.
І це важко.
Я знаю.
Я думаю про тебе і сумую за тобою щодня і щохвилини.
Це так важко.
Мені шкода, що ти не вагітна.
Дякую. Мені теж.
Може, сьогодні не підемо у клуби, а побудемо тут удвох?
Так, будь ласка.
Тут є випивка?
З ким ти говориш? У мене є багато смачного.
Я тебе напою.
-Я зараз повернуся. Добре, доню? -Так.
Мара забила гол. Ти все пропустив.
-Мені сказали піти охолонути. -Ти був як безумний тато-фанат.
Дочка того чувака перечепила Мару. Добре, що я йому не врізав.
Ти себе чуєш?
Звісно. Так, тепер я поганець.
Я злий. Я втратив контроль.
-Зараз ти саме такий. -Гаразд.
Ти всім кажеш, що мені треба до психіатра.
Бо це правда.
Ти сам не свій. Не знаю, що мене лякає більше:
твоя поведінка чи те, що ти цього не розумієш.
Розумію, але не платитиму незнайомцю, щоб вправив мені мозок.
Я сам усе владнаю.
Гадаю, тобі варто пожити окремо.
Це погано для всіх нас, особливо для Мари.
-Можемо сказати їй разом. -Ні.
Так, твоя правда.
Так не можна.
Але я сам їй скажу.
Добре.
Гей.
Дівчина, яка забила гол.
-Вибач, що пропустив. -Не страшно.
Оцю?
Ой! Ні, я не візьму її в руки.
-Ти повинна взяти її, Керол. -Ні.
-Тобто… -Ні.
-Гей, Джонні. Сюди. -Привіт.
-Привіт, Маро. -Привіт, дядьку Мутт.
Джонні, невже я повинна торкнутися риби
у фартуху, який псує мою фігуру?
Не знаю, як ми знімемо сцену «Керол кидає рибу»,
якщо ти не торкнешся риби.
Не бійся.
Я не боюся. Просто вона огидна.
Гаразд.
Покажіть, будь ласка, як це робиться.
Дякую.
Супер!
Ще раз!
-Вибач за мою поведінку на матчі. -Так, ти вже казав.
Отже, ми з мамою поговорили.
І вирішили, що мені час переїхати.
Але не хвилюйся. Для тебе нічого не зміниться.
Тобто я знаю, що все вже сильно змінилося,
і підлітковий вік може стати часом великих змін, але…
-Я хочу сказати, що… -Я розумію. Як хочете. Усе гаразд.
Знаю, сьогодні я трохи втратив контроль,
але я не люблю бачити, як тебе ображають.
Так, просто… Ой. Гаразд.
Усе добре.
Напруж м'язи спини, Керол.
Напружити м'язи спини?
Я не докер, Джонні.
-Довго ще? -Недовго, доню, обіцяю.
Керол?
Ми всі прийшли подивитися, як ти кидаєш рибу.
Будь ласка, кинь рибу.
Добре.
Скоро підемо, доню.
Маро!
-Мара зникла. Маро! -Маро!
Маро!
Де ти, доню?
Маро!
Маро.
Вибачте, я загубив дочку.
Маро!
Боже мій.
Тату.
Маро.
Боже. Слава богу!
-Тату, що за фігня? -Вибач мені.
Я думав, що втратив тебе.
Вибач мені.
-Я тебе підвів. -Тату, все гаразд. Я тут.
Я тут. Усе гаразд.
Добраніч, містере Муларкі!
Іди, не зупиняйся.
Це останній.
І щоб уранці ти все прибрала.
Чуєш мене?
Так, сер.
Це не жарт.
Що скаже мама, коли почує, чим ти займалася з хлопцем?
Юджин — чоловік.
Що?
Іди спати.
Привіт, Даґу.
-Де Хмаринка? -Спить.
Вона запросила мене переночувати. На дивані, звісно.
Отже, ти сидиш тут у темряві зі своєю Біблією та їси печиво.
Трохи моторошно, Дональде.
Будь у тверезому розумі.
Диявол блукає, як лев, шукаючи, кого б пожерти.
Послання Петра 5:8.
Пам'ятаєш, де сказано, що ти не мій тато?
Денніс! Ти Денніс, так? Денніс.
У тебе не було прикладів сильних чоловіків.
Це ти такий? Ти приклад сильного чоловіка?
Ти маєш навчитися поважати старших.
Гаразд. До біса те. І до біса це.
-Вимий бруд з рота! -Забери свої кляті руки від моєї доньки.
-Ця дитина розбещена. -І забирайся з мого дому.
Геть!
Вибач, доню.
Вибач мені.
Доброго ранку. Ти так довго спала?
Як пройшов кінофестиваль?
Ну, вони принаймні поводилися тихо. Я ліг спати о 21:00.
Вам було весело?
Так, нормально.
До речі про фільми, ви сьогодні дивитеся «Чарівника країни Оз»?
Ні. Вона це переросла.
Ну, якщо його показують, а ти все одно дивитимешся…
Я дивитимусь, Ведмедику Кеті… Кет.
Я дивитимусь, Кейт.
Піду закінчувати домашнє завдання. Бувай, тату. Дякую за сережки.
Гаразд.
До зустрічі, доню.
-Бувай. -Бувай.
Усе ніби пройшло добре.
Я був справжнім козлом, відколи повернувся.
-Правда? -Ні.
Але я хвилююся.
Я бачу, який ти змучений.
Думаю, я…
карав себе
за те, що поїхав, не подумавши,
що буде, якщо я…
Я справді…
думав, що я помер, коли це сталося.
Я, мабуть, марив від болю, але…
Мені здавалося, що я бачу Мару.
У короткій червоній сукні, яку вона носила в чотири роки.
З кулькою, яку ми купили на фермерському ринку.
Коли я стікав кров'ю в Іраку,
я думав тільки про те…
що цій дівчинці завтра подзвонять.
І її життя назавжди зміниться.
І це моя провина.
Через мій егоїзм.
Я вас обох підвів.
-Я так не вважаю. -Дарма я поїхав.
Я хотів щось довести собі або…
Я не знаю.
Але це було егоїстично.
Ти не винен у тому, що сталося.
Усе гаразд.
Ні.
Негаразд.
Але твоя правда.
Мені треба звернутися по допомогу.
Марі потрібен кращий батько, ніж я був останнім часом.
Я орендую квартиру.
Я попрацюю над собою.
І я вам це компенсую.
Присягаюся.
«ЧАРІВНИК КРАЇНИ ОЗ»
Подзвони, щойно повернешся.
Обов'язково. Але…
Ти Таллі Гарт,
і ти заслуговуєш, щоб тобі купували прикраси.
Їдь додому.
Затрахай Джонні, зробіть мільйон дітей.
Добре.
-Іди, ти пропустиш рейс. -Так.
Де ти була?
Ми з Дмитром пішли перекусити.
Я не хотіла тобі заважати.
Вибач, що не сказала про нього.
Це шлюб заради зеленої карти. Ми…
іноді тусуємося.
Знаєш,
я ненавиджу термін «проблеми з татом». Це звучить так…
Але я справді маю проблеми з чоловіками.
Здається, я їх боюся.
Я рідко їм довіряю і маю на це причину.
Але, можливо, вони не завжди винні.
Може, я теж
точно не знаю, хто я така.
Ти точно знаєш, хто ти така.
Я журналістка.
Збіса добра.
Тож я вирішила, про що буде мій наступний проєкт.
Я зніму документальний фільм про пошуки свого тата, а ти допоможеш.
Що?
Ні.
-Чому ні? -Бо я не можу.
Хмаринко.
Мені це потрібно.
Усе моє життя ти завжди
уникала цієї теми. Чому?
Я не можу.
Я піду.
Гаразд. Уже пізно. Іди. Поговоримо завтра.
Ні, не нагору, Таллуло. Мені треба додому.
Ти, трясця, серйозно?
Ти їдеш?
Чудово.
Добре, їдь. Це ти вмієш.
Забирай свої кляті пачулі,
паростки пшениці, секрети і їдь.
ЧЕРЕЗ ТРИ МІСЯЦІ
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК КЕЙТ
Чорт забирай.
Це Таллі Гарт.
Переклад субтитрів: Марія Цехмейструк