EN NETFLIX-SERIE
Hej, Seattle-singlar.
Jag heter Kate. Jag älskar ridning och regniga dagar.
En gång var jag besatt av Pac-Man,
men doktorn gav mig en salva som ordnade upp det.
Jag skojar bara.
Jag har aldrig testat videodejting. Det ska bli kul att se vilka killar
jag får av datorn, eller hur det här nu funkar.
Jag vill bara träffa nån som är trevlig,
som inte vilseleder mig – som den förra killen.
Han fick mig att tro att sann kärlek finns,
trots att det visade sig vara totalt jäkla skitsnack.
Bryt! Du låter helt galen. Kan du ta det här på allvar?
Jag var allvarlig.
Nån måste testa datordejting. Jag kan inte, för jag gör storyn.
Carol kan väl göra det? Hennes jobb är att testa grejer.
Då är det "Carol testar datordejting" istället för "Trender med Tully".
Ni gjorde slut för flera veckor sen. Du ville väl ut på banan igen?
Visst, men det känns konstigt att spela in videor till män jag aldrig har träffat.
Det är framtiden.
Nej, det här är inte Tron. Okej?
Riktiga människor vill träffa riktiga människor på riktigt.
På barer för singlar och på squashbanor.
I mataffärer när två personer sträcker sig efter samma melon,
deras blickar möts, allt sker i slowmotion, och de bara vet.
Okej. Vi kan väl kolla på några som inspiration.
Vem vet, du kanske ser nån och bara vet?
Okej.
Du vet vad man säger – döm inte boken efter omslaget.
Jag må vara företagsledare på dagen,
men jag är ett partylejon på natten.
Nämen, hej. Vad har du bakom örat?
Inget?
Det är meningen att det ska vara den här.
Vi måste träffas på riktigt om du vill veta hur jag gjorde det där.
Jag tänker säga det här direkt. Om du röker på, säger jag "hej då".
Är det såna här killar du vill att jag ska träffa?
Bara kasta ner mig i Pugetsundet och få det överstökat.
Bara en till.
Hej. Jag heter Theo, och jag…
Det här är konstigt, eller hur?
En video för att få främlingar att dejta en?
Hur som helst, man kan nog kalla mig gammaldags,
men jag letar efter nån att stadga mig med.
Du vet… Villa, vovve, en massa ungar.
Ja, bara ett enkelt, lyckligt liv.
Wow. Han är så rekorderlig. Och söt.
Jag gillar även schack och Elton John.
Och solnedgångar över Dovers vita klippor.
Dovers vita klippor? Kom igen.
Vadå? Han har nåt.
Det enda han har är en fejkaccent.
Jag vet att det ser mörkt ut just nu,
men när du väl börjar kommer du att ha så himla…
-God morgon, Johnny! -…kul.
Han har samma skjorta som igår.
Håll inte koll på Johnnys garderob.
Jag köpte den skjortan.
Som jag sa – kärlek är skitsnack. Johnny är redan ute och ligger runt.
Han dyker upp i gårdagens kläder,
bakfull och belåten, som om vi aldrig varit tillsammans.
Man hanterar hjärtesorg på olika sätt.
Han verkar inte vara ledsen. Inte du heller.
Danny åkte när Johnny och jag gjorde slut och du verkar må bra.
Du verkar må jättebra. Varför lider inte du?
-Vill du att jag ska lida? -Ja. Lite.
Jag vill veta att jag är normal.
Danny åkte.
Att vara ledsen hjälper inte. Så jag tänkte bara "skit samma".
Vadå? Bara sådär?
Bara sådär.
Nu mår jag bra.
Lär mig hur man gör.
Men… Du är Kate.
Lär mig att vara Tully. Snälla. Jag gör videon. Jag gör vad som helst.
Okej.
-Okej. -Okej.
Den här helgen när det gäller Marah är du jag.
Den strikta, rättvisa mamman. Inte den coola mostern.
-Som skulle kunna vara hennes syster. -Det är inte det vi ska fokusera på.
Det bor många kändisar i ditt hus – så inget festande med Dave Grohl.
Eller den där teknikmogulen, eller basketspelaren.
Han flirtade med mig i hissen igår. Jag älskar där jag bor.
Men den här helgen vill jag bara umgås med min guddotter.
Just det, inget Sex and the City.
Hoppa över sexscenerna och sånt med Samantha.
-Var inte uppe efter midnatt. -Ska bli.
Jag fick ditt långa mejl. Hon har utegångsförbud.
Hon kuggas i sommarskoleidrott
som hon går på för att hon skolkade, för att hon har problem med auktoriteter.
-Det påminner om nån. -Jag har inte problem med auktoriteter.
Jag menade mig.
Så du vet vad jag har att göra med.
Men hon är väl duktig i skolan annars? Vem bryr sig om idrott?
Jag bryr mig! Collegeansökningarna bryr sig!
Om tre år!
Bara se till att göra nytta, okej?
Jag lagar Johnnys favoritpaj för att fira vår första helg ensamma ihop.
Tack vare dig.
Varsågod, men varför oroar du dig för maten
när huvudrätten kommer att vara vilt sex,
följt av mer sex, följt av dessert – det vill säga ännu mer sex…
Nån gång måste vi äta.
Ni lämnar aldrig sovrummet.
Du borde oroa dig för underkläder, inte potatis.
Jag köpte korsetten. Och knästrumporna. Och strumpebanden.
Mularkey! Du gör mig upphetsad!
-Vad skrattar ni åt? -Din mammas sexiga underkläder.
Usch!
Okej. Nu drar vi innan hon tvingar mig att skala den där potatisen.
Ha det så kul!
Inte lika kul som ni kommer att ha.
Herregud, snälla sluta.
Jag körde hit i den nya bilen. Du kommer att gilla den.
Har du hört talas om fegisrace?
-Jag hoppas att du skojar! -Hon är så lättlurad.
Det här…
-Där har vi Patty's suveräna sås. -Är det inte bara majonnäs och ketchup?
Det är mer än så, men jag får inte dela affärshemligheter med nyanställda.
Ja. För jag kan ju spionera åt McDonald's.
Industrispionage är inget skämt.
Min yrkesbroder, eller syster, ska lära er hur det funkar.
Ni kan lära er mycket.
Hon gick från kock till arbetsledare på knappt en månad.
LK! Kom och träffa de nya medarbetarna!
Lisa-Karen?
Jag ska inte störa.
-Jag visste inte att du jobbade här. -Jag har gjort det ett tag.
Tiden flyger iväg när nån slutar ringa tillbaka.
-Jag är ledsen. Det… -Vi har mycket att gå igenom.
Jag vet att ni två har svårt att följa regler
så jag ska förklara det här så att ni förstår.
Max en rast per skift, och det betyder en rast per skift.
Hälsa varje kund välkommen med: "Glad Patty-dag. Hur kan jag hjälpa dig?"
-Seriöst? -Ser det ut som att jag skämtar?
Max 15 pommes per beställning. Ja, jag räknar.
Inget gratis till kompisar. Släng inte oljan
bara för att ni ser nåt konstigt i den.
Viktigast av allt – det här är ingen demokrati,
det är en diktatur, och när Ian inte är här är jag diktatorn.
Det här blir hemskt.
Du spiller ut oljan! Olja växer inte på träd.
Olivolja gör det.
Varenda droppe kostar Burger Planet USA pengar.
Nu skärper vi oss. Jag vill inte ge dig en prick.
"Jag vill inte ge dig en prick."
Jag får inte ut läsken!
Som jag sa under träningen – dra den hela vägen.
Det är mer än du klarar av, så jag gör det.
Du kan väl ta beställningar? Kön är ganska lång.
Aj, aj, kapten.
Jaha, vem står på tur?
Tully. Vad säger vi till våra kunder?
Jag hoppas att du har en Patty-dag.
-Hur kan jag hjälpa dig? -Vad roligt. "Ha en Patty-dag?"
Du heter ju Pat.
Två hamburgare. Två cola. Två pommes.
Det är inte sant. Ashley messade mig.
"En kille på Joe's Bagels sa att han var en färskost-konstnär.
Sandy Cohen-vibbar. Saknar att kolla på The O.C. med dig."
Sen ett semikolon. Det måste väl vara en blinkning?
Var det inte Ashley som dumpade dig för att vara med sin kille?
Det var ett missförstånd. Och de gjorde slut. Vad ska jag skriva?
Nåt enkelt. Typ: "Ha."
På riktigt? Bara det?
Ja, inget utropstecken.
Det verkar elakt.
Det är mystiskt och spännande.
Herregud.
"Jag tänker på våra skämt.
Jag har alltid undrat vad som hade hänt mellan oss
om jag inte hade haft en pojkvän.
Punkt, punkt, punkt."
Sluta. Var inte så ivrig.
Jag undrade också det. Nu har hon ingen pojkvän.
Du kan svara om en timme.
En timme? Men hon väntar på att jag ska svara.
Just det.
-Jag kan inte vänta så länge. -Du kan och du ska.
Hjälp mig att bestämma vad vi ska äta till middag.
Jag tänker mig två stora pizzor och en chokladtårta.
-Vitlöksbröd med ost? -Självklart.
Syftet med helgen är att se dåliga filmer och vräka i sig mat.
Mularkey!
Du slog på stort!
Det är en speciell kväll, så jag ville laga din favoriträtt.
Wow.
Det luktar jättegott. Tack.
Det var så lite.
Så vi tar väl och äter?
Om du vill ha sallad finns det i kylen.
Det finns bara en sak jag vill ha.
Jösses.
Förlåt, den är svår att komma i och ur.
Inget att be om ursäkt för. Jag älskar en sexig utmaning.
-Jag glömde stänga av den. Förlåt. -Ja.
Måste du ta det?
Det är min redaktör.
Det är lugnt. Jag ringer upp.
Du borde nog ta det. Annars blir vi distraherade hela kvällen.
Det går bra.
Okej, det går snabbt.
-Ja, jag vet. -Okej, förlåt.
Marshall! Hej.
Det enklaste sättet att få uppmärksamhet är att visa ett bh-band eller lite klyfta.
Men det är för amatörer.
-Vad ska jag göra? -Se och lär.
-Gin och tonic! -Vodka, tack!
Hejsan! Kan jag få två gin och tonic, tack?
-Hur gjorde du det där? -Du kan också.
Titta vad mycket killar.
Du kan flirta med dem, ta deras nummer eller gå hem med dem om du vill.
Det bästa av allt? Du behöver inte bry dig om dem.
Tack.
Tack. Skål.
Kom igen.
Okej.
-Det är här vi kollar in utbudet. -Okej.
Man märker hur en kille är på hur han dansar.
Okej.
-Kommer du hit ofta? -Det är första gången!
Jag är här varje kväll.
Min post skickas hit.
Vill du lämna dansgolvet och gå till min Datsun…
-Inte han. -Inte han. Okej.
Tack.
Jag önskar att jag hade spottat i Pats burgare.
Jag fattar inte att jag inte gjorde nåt. Jag sa inget.
Bara: "Ha en Patty-dag", som en idiot.
Du var i chock. Vad skulle du göra?
Kolla hur hon fnissar åt hans dumma skämt. Hon vet inte hur hemsk han är.
Tror du att han…
Du vet…
Gör det han gjorde mot mig?
Herregud.
Se så. Rasten är slut.
Vart ska du?
-På toa. -Det är tredje rasten på två timmar.
Jag kan skita på golvet om du vill.
Olycka i arbetet – ketchuppaket som läcker.
Du ser bekant ut. Går du på Barbara Lee Ellis High?
Nej, jag går på Saint Jo's.
Och du är här med Pat? Går inte han på college?
Jo, vi träffades vid sjön.
Var försiktig med Pat.
Han verkar trevlig, men han är ett äckel.
Håll dig borta från honom. Långt borta.
Pat berättade vad som hände.
Gjorde han?
Ja. Jag vet att ni dejtade för länge sen. Du blev full på en fest.
Du var helt besatt av honom och skämde ut dig.
När han inte ringde tillbaka försökte du köra över honom.
Så var det inte!
Jag gick på festen med Pat för att han verkade gilla mig…
Han fick mig att känna mig speciell. Och vacker.
Han får säkert dig att känna så.
Men sen började vi kyssas.
Han ville gå längre, men inte jag.
Och han bara fortsatte.
Han höll fast mig.
Jag bad honom att sluta, men han slutade inte förrän han var klar.
Jag har mardrömmar än idag. Det får inte hända dig.
Du är uppenbarligen besatt av honom.
Det här är bara ännu ett sjukt försök att hämnas på honom.
Vad gör vi nu? Ska jag fråga om vi kan hänga i helgen?
Absolut inte. Du har fortfarande övertaget.
Jag har aldrig övertaget. Jag är inte den sortens tjej.
Inte som du.
Det är många gånger då jag inte har haft övertaget.
Ja, men folk är besatta av dig.
Inte mig, jag är bara för…meh.
-"Meh"? -Meh.
På vilket sätt är du meh? Säg nåt som gör dig meh.
Jag är meh på alla sätt. Jag är meh-tastiskt.
Det där är meh-skitsnack.
Du är underbar,
briljant, jätterolig, konstig, tokig, ovanlig.
Du fattar inte. Du har aldrig varit meh.
Det har inte du heller. Inte under hela ditt liv.
Jag känner mig meh.
Jag känner mig för vanlig och konstig på samma gång.
Vännen.
Jag önskar att du kunde se dig själv som jag ser dig.
Hon undrar om jag vill se Dagboken ikväll.
Det där är helt klart en dejt. Hon skrev till och med "puss och kram".
-Låter lovande. -Har du nåt coolt jag kan ha på mig?
Har inte du utegångsförbud?
Du ska inte vara uppe efter midnatt, inte hänga med kompisar.
Det är en film. Vi skulle se på film här.
Vad gör det om jag ser en med Ashley på bio?
Jag har alltid gillat henne.
Nu verkar det som att hon gillar mig också.
Nåt sånt har aldrig hänt mig.
-Din mor skulle döda mig. -Hon behöver inget veta. Jag säger inget.
-Hur ska du ta dig dit? -Hennes mamma kör.
Det är helt lugnt. Filmen är inte ens barnförbjuden.
Snälla. Det skulle betyda så mycket.
Du måste vara tillbaka vid kl. 22. Inte en minut senare.
Jag älskar dig!
Den där redaktören kan snacka. Förlåt att det tog sån tid.
Var var vi?
-Är du redo för lite återföreningssex? -Ja, det är jag.
-Var madrassen alltid så mjuk? -Jag köpte en ny.
Gjorde du?
Jag fick ont i ryggen av den gamla. Den här har förändrat allt.
Bra att veta.
Vänta lite. Jag är förvirrad.
Varför sa du aldrig att madrassen var för hård?
Du kunde ju inte sova i vår gamla säng. Jag ville att du skulle ha det skönt.
Det är en kompromiss man gör i äktenskapet.
Vaknade du med ryggvärk varje morgon utan att säga nåt?
Det gjorde jag så gärna.
Jag vill inte att du ska lida för att jag ska ha det skönt.
Det här ska bli en ny era för oss. Så från och med nu – säg som det är.
Även om du tror att det är nåt jag inte vill höra.
Okej. Det ska jag. Jag lovar.
Ska jag vara ärlig älskar jag inte när du kysser min hals.
Men jag kysser alltid din hals när vi har sex.
Du stönar och gör de där spinnande ljuden.
Du verkade gilla det. Jag ville inte förstöra nåt.
Så med andra ord – du fejkar.
Nej! Det gör jag verkligen inte.
Jag menar, inte allt. Definitivt inget efter halsen.
Vad mer har du inte sagt?
Jäklar!
-Du är den som dansar bäst här. -Nej, du är det!
Du, tvättar du brallorna med fönsterputs?
-Va? -För jag kan se mig själv i dem.
Wow.
-Hej, Tully. -Vad gör ni här?
-Vad gör du här? -Det är en bar.
-Exakt. -Kan ni göra mig en tjänst och gå?
Jag vill inte att Kate ser dig.
Är Kate här?
Ja, och hon har kul för första gången sen du krossade hennes hjärta.
Hon gjorde slut med mig!
För att hon vill gifta sig med dig och skaffa massor av barn,
men du vill inte gifta dig och ha barn.
Du krossade hennes hjärta. Punkt slut.
Du kan väl bara köpa en omgång?
Gör det längst bak.
-Hon får inte se dig. -Ja. Okej.
Jag fattar inte att han låtsas vara ledsen
när han uppenbarligen utnyttjar att vara singel till fullo.
-Till fullo? -Ja!
Tror du inte att det märks att han kommer till jobbet i gårdagens kläder?
Han ser ut att ha gjort gud vet vad med gud vet vem.
Jag vet vem. Jag.
Johnny har sovit på min soffa. Han gråter för mycket när han är ensam.
Snälla, sluta skydda honom.
Jag lovar.
Jag tog hit honom för att jag inte står ut.
Han har samma skjorta för att den luktar som hon.
Det gör den inte. Den luktar som han – oduschad.
Jag tycker synd om honom.
Jag vet hur det känns att förlora Kate Mularkey.
Jag orkar inte längre. Jag önskar att Johnny var mer som du.
Jag?
Du bara körde på som vanligt efter det där Danny.
Du är som en maskin. Ni verkade ha nåt på gång.
När han försvann var du helt opåverkad.
Det är imponerande.
Jag måste hitta Johnny och gå nån annanstans.
Annars har en veckas arbete gått om intet.
Okej, toppen. Tack, Mutt.
Du hade så rätt!
-Om vadå? -Allt.
Jag dansade med honom till fyra låtar.
Han bad om mitt nummer och jag sa nej bara för att jag kunde.
Toppen, Kate.
Det är så kul här att jag inte har tänkt på Johnny på en halvtimme.
Där försvann mitt rekord.
Men till slut blir rekordet längre och längre tills jag inte bryr mig alls.
Precis som du.
Men det gör jag.
Du gör vad?
Bryr mig. Jag önskar att jag inte gjorde det.
Jag försöker att inte göra det, men den där jävla Danny…
Jag kan inte sluta tänka på honom.
Jaså?
Jag jämför alla med honom och det är ingen som kan mäta sig.
Jag saknar Danny. Jag saknar honom och jag hatar det.
Övervägde du att testa långdistans?
Vi var inte riktig där än.
Nu har han ett nytt jobb och ett nytt liv, så…
Nåväl, han är åtminstone 5 000 km bort.
Inte på samma kontor och provocerar dig med sin skäggstubb.
Det suger hur som helst.
Ja. Du har rätt.
Om det är nån tröst hjälpte du mig ikväll.
Det har gått flera veckor sen jag såg en ljusstrimma
i den här tunneln jag befinner mig i.
Jaha, kan du visa var det är? Så att jag vet var man ska leta.
Nån kommer att dyka upp och få dig att glömma Danny.
Det vet jag.
Tänk om han var den rätte?
Jag menar…
Jag tror inte ens på sånt. Vad händer med mig?
Har du sagt det här till Danny?
Va? Varför skulle jag göra det?
Kom igen.
Om du inte berättar hur du känner kommer du att ångra dig.
Han bor i New York nu.
Och?
Han kanske känner likadant, men vågar inte säga nåt.
Ingen av er säger nåt och resten av livet tänker ni: "Tänk om?"
Ring nu. Annars gör jag det.
Okej. Som du vill.
Tack.
Oj! Förlåt!
Nej, jag är ledsen. Mitt fel.
-Dovers klippor! -Ursäkta?
Jag såg din dejtingvideo. Jag är inte med på det där.
Jag hjälpte en vän med ett nyhetsinslag. Det är inget fel i att vara med.
Kära nån. Nån har faktiskt sett det. Toppen.
Min vän anmälde mig på skoj. Jag framstår nog som en total idiot.
Accenten är äkta!
Jag är faktiskt från gamla goda USA! Howdy, partner!
Lastbilar, armén…
…och Reaganomics!
Varför skulle inte accenten vara äkta?
Jag trodde att du var en spion.
Nära. Jag jobbar för Greenpeace.
Ja.
Wow.
Skulle du vilja gå nånstans där det är lite lugnare?
-Vi kan äta nåt? -Gärna.
Men nån annan gång. Jag är här med en vän.
Du är en bra kompis. Jag gillar det.
Vet du vad?
Jag ger dig mitt nummer. Här har du det.
Ring mig om du vill träffas "nån annan gång".
Okej.
Varför ser du så glad ut?
Inget särskilt, men minns du Dover-killen? Från videon?
-Fejkaccenten? -Den är äkta.
Han räddar miljön, älskar sin mamma och är rolig.
Wow. Allt det där på två minuter. Jag är imponerad.
Hur gick det? Pratade du med Danny?
Nej, jag lämnade bara ett väldigt uppriktigt meddelande.
Han har bollen.
Bra gjort! Jag är stolt över dig.
Vilket oväsen. Kan vi gå hem, ta på oss mjukisbyxor och äta glass?
Du vet vad jag vill.
-Ja? -Din mat är här, ms Hart.
Ska jag komma upp?
Nej, jag kommer ner. Jag behöver ha lite kul.
Okej.
Glöm inte chokladtårtan och vitlöksbrödet med ost.
Just det. Tack ska du ha.
Tallulah Rose. Herrejävlar.
Danny? Vad i…
Vad gör du här?
Kommer hem från en gala på barnsjukhuset.
-Låt mig hjälpa dig. -Vänta, bor du här?
Ja.
-I min byggnad? -Ja.
Efter dig.
På min våning?
Skulle jag bo nån annanstans än i en takvåning?
Hur kunde du lämna New York?
Mitt kontrakt på ESPN gick ut.
Det var dags för nåt nytt.
Jag ska starta ett medieföretag med några från Microsoft.
Tjusigt.
Tänker du inte bjuda in mig till festen?
Allt det här är till mig.
-Jag gör en ost- och kolhydratdetox. -Min sorts detox.
Välkommen tillbaka till Seattle, Dan, sportkillen från KDUG.
Vi ses, grannen.
Maten på galan var hemsk och jag är vrålhungrig.
Jag kan väl avvara en bit.
-Men du måste lova mig en sak. -Vadå?
Inget skitsnack om att pizzan är bättre i New York.
-Men pizzan är bättre… -Är du hungrig eller inte?
Ja, frun.
Och en till…
Jag hatar att se Die Hard varje jul.
Jag vill aldrig se Bruce Willis i linne som springer runt och skjuter igen.
Okej. Varje jul frågar jag dig: "Vilken film vill du se?"
Varje jul svarar du: "Vad du vill."
Jag vet. Du har rätt.
Okej, din tur. Men var brutalt ärlig. Jag kan ta det.
Jag gillar inte köttpaj.
-Va? -Jag hatar köttpaj.
-Hatar du det? -Du lagade det till vår bröllopsdag.
Det var så tidskrävande, så jag låtsades gilla det.
Jag hatar att göra köttpaj.
Jag gör det bara för att du verkar bli så glad.
Jag låtsas, för jag vet hur jobbigt det är att laga.
Herregud, har vi lidit så här i onödan?
Jag är så glad att vi rensar luften.
Tråkigt med Die Hard, men det är värt det. Det här är en nystart.
-Klarar vi verkligen av det? -Vi gör det.
Vi säger som det är.
Att säga som det är gällande köttpaj är en sak, men…
Vadå?
Vill du säga nåt annat? Bara fram med det.
Okej.
Jag är rädd att du kommer att gå upp i ditt arbete igen,
som när du jobbade med Tully.
Att vi kommer att glida isär och att det blir som när vi separerade.
Så blir det inte.
Jag sa precis till min redaktör, som bad mig att komma till New York,
att jag inte åker nånstans.
Det är inte det jag vill. Du ska inte ge upp saker för min skull.
Då blir du bitter och åker till en annan krigszon om tre år.
Så du vill inte att jag går upp i mitt arbete,
men du vill inte att jag inte gör det?
Så sa jag inte. Du ska bry dig om din karriär.
Jag gillar det, men det får inte bli det enda du bryr dig om.
Det har jag inte tänkt.
Men det tänkte du första gången?
Så du tror att jag gör om det?
Nej, jag tror att vi pratar om det här nu så att det inte händer igen.
Johnny…
Jag är alltid rädd att förlora dig.
Det är alltid en som älskar den andra mer. Det har alltid varit jag. Alltid.
Det var alltid jag.
Det är därför jag inte säger nåt om madrassen.
-Eller Die Hard. -Okej.
Jag är ledsen, men det där är fullständigt skitsnack.
Du har alltid intalat dig själv att du älskar mig mer.
Du ser inte ens hur mycket jag älskar dig, hur mycket jag vill göra dig lycklig,
och hur jobbigt det är när jag inte lyckas med det.
Jag vet att du älskar mig också, men jag älskade dig först.
Du älskade Tully.
-Jag ville gifta mig, inte du. -Nej… Jo, det ville jag!
-Jag ville ha barn, inte du. -Orättvist.
-Du kompromissade. -Jag ändrade mig.
Det har alltid känts som att du inte ville ha det här.
Jag ville bara inte ha det direkt.
-När vi fick Marah… -Du ville ha fler barn.
Jag kunde inte ge dig det. Jag misslyckades.
Nej… Vi misslyckades.… Vet du vad? Ingen misslyckades. Det blev bara inte så.
Jag vet att du hade skuldkänslor.
Det var därför jag inte kunde berätta att jag ville till en krigszon ibland.
Då hade du trott att jag inte ville ha dig eller den här familjen.
Det var bara mycket mer komplicerat än så.
Jag hade förstått.
Tror jag.
Kanske.
Jag vet inte, jag tyckte alltid att det var lättare
att stänga av
och gå upp i mitt arbete, istället för att ta tag i…
…röran.
Ja.
Här är nåt jag aldrig har sagt högt innan.
Förra året,
innan separationen, när du sa att du hade känslor för Travis…
Då kände jag mig lättad.
Jag visste att jag misslyckades som make.
Sen gjorde du nåt som sårade mig,
så jag kunde äntligen sluta klandra mig själv för att jag inte dög.
Jösses.
Det där är ganska…
Sjukt.
Ja.
När vi ändå erkänner saker…
Ett av skälen till att jag sa så var…
…för att du skulle kämpa för mig.
Det gjorde du inte.
Ja, jag var rätt arg.
Är du hungrig?
Jag skulle faktiskt kunna tänka mig lite köttpaj.
Vet du att jag tittar på Tjejtimmen? Varje dag.
Och webbserien och dokumentären.
Jag älskade hur du slog till Binswanger.
Tack.
Så… Vad händer nu?
Tja, du hörde det inte från mig,
men det kan vara så att jag skriver kontrakt för en ny talkshow.
På riktigt?
Fantastiskt! Du vet att jag kommer att ha ett Tivo-abonnemang?
Jag får erkänna att jag tittade på ditt program.
Seriöst? Men du hatar sport.
Jag stänger av ljudet.
För det mesta.
Jag måste säga att du har åldrats som ett fint vin.
Kan jag berätta nåt?
Ibland kanske jag använder pyttelite
botox precis här.
-Nej! -Jo.
Om du berättar för nån förnekar jag det.
Wow.
Det ser väldigt naturligt ut.
Jag har en bra kille i New York.
På tal om det…
Du bodde i New York på 90-talet.
Du ringde inte en enda gång.
-Du ringde aldrig mig. -Jag tänkte ringa massor av gånger.
-Jaså? -Såklart.
Även innan du flyttade dit.
För åratal sen, precis när jag hade lämnat KPOC.
När jag kom till New York var det en kväll då jag tänkte ringa –
då ringde det.
Jag var så säker på att det var du. Jag svarade och sa: "Tallulah Rose?"
Sen väntade jag och väntade,
men det enda jag kunde höra var "Ain't Nobody" som spelades i bakgrunden.
Tja, vem vet?
Det kanske var jag.
Jaså?
Och…vad hade du sagt…
…om det var du?
Det var väldigt länge sen.
Mycket har hänt sen dess.
Ja.
En annan anledning till att jag flyttade tillbaka
var för att min flickvän ville bo närmare sin familj.
Jag ska faktiskt träffa henne på The Phoenix om en halvtimme.
Jag är ledsen. Jag borde ha sagt nåt tidigare.
-Jag bara… -Nej. Jag fattar.
Det var kul att se dig.
Detsamma.
Tack.
Det är hemskt. Det är knaprigt och grötigt på samma gång.
Det är inte gott.
-Menar du det? -Ja, det är dags.
Wow.
-Vi gör det här. -Ja.
-Jag ändrade mig. Nej! -Nej, gjorde du?
Har du ändrat dig?
Fantastiskt.
Tänk om det inte funkar?
Vi kan bara försöka.
Ja.
Men en sak vet jag.
En sak har inte förändrats.
Genom alla år av medgångar och motgångar,
tallrikar med köttpaj…
…vill jag hellre göra den här resan med dig än med nån annan,
Kate Mularkey.
Detsamma.
Men vi måste få av dig den här korsetten.
Jag vet inte hur.
Vi löser det.
Hallå.
Tully!
Marah, vad händer? Var är du?
-Jag är på nån studentfest. -Va?
Vi träffade några killar utanför bion. De bjöd in oss till en fest.
Jag ville inte gå, men Ashley ville.
När vi kom hit sms:ade hon bara sitt ex och försökte göra honom svartsjuk.
Sen kom han hit och de lämnade festen tillsammans.
Lämnade hon dig ensam på en studentfest?
En kille gav mig öl och vi började hångla, sen var han överallt och tog på mig.
-Herregud. -Jag kom undan.
Jag gömmer mig i skafferiet. Jag vet inte vad jag ska göra.
Fortsätt bara prata med mig.
Jag kommer direkt. Lägg inte på.
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag vill bara inte.
Vad pratar du om? Hon är ju helt jävla knäpp.
-Det spelar ingen roll. Okej? -Jag är inte klar.
Vad sa hon?
Om du kommer i närheten av mig skickar jag mina bröder på dig.
-Det funkade! -Vadå?
Nancy! Hon åkte utan Pat. De bråkade.
-Trodde hon dig? -Jag trodde inte det, men det verkar så!
De där saltkaren kommer inte att fylla på sig själva.
Glöm inte att låsa containern. Om tvättbjörnarna…
Varför måste du göra det svårt? Kan du inte vara trevlig?
-Det är inte jag som är otrevlig. -Vi har varit trevliga.
Det är alltid "vi" sen Tully flyttade tillbaka.
Du dumpade mig för henne. Jag trodde att vi var vänner.
Jag skaffade till och med samma frisyr som du.
-Jag tvingade inte dig. -Så gör vänner.
Men sen kom orkanen Tully tillbaka och du bara…
…glömde mig.
Jag är verkligen ledsen.
Jag vet att det blev annorlunda och jag menade aldrig att såra dig,
men jag vill fortfarande vara vänner.
Vi kanske kan försöka igen?
Kom ihåg att låsa containern.
Här.
-Jag fixar det. -Okej.
Tack.
Tänk bara att lönen ger dig cowboystövlar när skolan börjar.
Ja. Ögonen på målet.
Ögonen på målet.
Jag skulle krama dig, men jag luktar sopor.
-Jag hade min hand i flottfiltret. -Toppen.
Vad är ditt problem?
Varför är du så jävla knäpp?
Du vet varför.
Ja. Du är besatt av mig.
Du hörde mig den kvällen.
Jag sa åt dig att sluta.
Du visste att jag inte ville och att du gjorde mig illa,
men du bara fortsatte.
Snälla. Du ville ha mig.
Intala du dig det så att du kan sova om natten.
Men du vet att det är sant.
Du våldtog mig.
Wow, du är minsann en galen subba.
Håll dig borta från mig.
Okej?
-Är du okej? -Ja.
-Tully… -Det är lugnt.
-Han är en idiot. -Du räddade henne.
Ja.
Jag hoppas det.
Var fan är skafferiet?
Ur vägen.
Tully.
-Är du okej? -Ja.
-Ja? -Ja.
Marah…
Okej.
Nu sticker vi härifrån.
-Vad gjorde han? -Inget.
Han försökte ta av mig tröjan. Jag kom undan.
-Är det säkert att du mår bra? -Ja, jag mår bra.
Säg inget till mamma. Hon kommer att döda mig.
Herregud. Vad fan tänkte du, Marah?
En jävla studentfest? Herregud. Du sa att du skulle på bio.
Vet du vad han kunde ha gjort?
Marah?
Kate.
Kate!
Kate, var är Marah? Är hon okej?
Vad…
Vad händer?
Vad hände med Marah?
Kan nån prata med mig?
Vad hände med Marah?
Undertexter: Pauline Mengel