EN NETFLIX-SERIE
Men tiden tickar och intern 573 börjar få slut på alternativ.
Tack för att du tittar på KPOC.
Jag heter Tully Hart och ger dig hjärtat av storyn.
God kväll.
Okej, vad har vi för första intryck? Kör! Ja.
Hon verkar pålitlig. Jag gillar självförtroendet.
Pålitlig och självsäker!
Hon skulle inte ens kunna hämta kaffe. För att inte tala om hennes röst…
Hennes röst är så…
-Skrikig? -Vass.
Gäll. Rösten är gäll.
-Det är nåt med munnen… -Utveckla.
Läpparna… När hon använder dem är det så ekivokt.
Är det nyheterna eller en varieté? Min man får inte se sånt.
Hon blinkade faktiskt rätt mycket.
Det var inte tillräckligt. Det var rena rama "arga leken".
Det där frissiga håret? Kom igen, raring, använd locktång.
Vad tyckte ni om slutklämmen? "Ger dig hjärtat av storyn."
Vi fattar, ditt namn betyder "hjärta".
-Jag var rädd för det här. -Stan, de sa allt möjligt.
Jag kan inte blinka för mycket och för lite samtidigt.
Tittarsiffrorna har fallit med 15 procent. Vi behöver veta varför.
De går ner när vi ändrar på nåt. Folk gillar det familjära.
Fokusgrupper kritiserar.
-Folk vill känna sig viktiga. -Ja.
Vi har aldrig haft ett kvinnligt nyhetsankare.
Gör inte det här till en kvinnogrej.
Jean Enersen är Seattles bästa nyhetsankare.
Jag känner Jean Enersen.
Jag har jobbat med Jean Enersen. Du är ingen Jean Enersen.
Vi har gjort vår research – låt oss använda den.
Det är väl syftet med fokusgrupperna? Vi ska fokusera på det vi kan förbättra.
Du har tre veckor på dig.
Annars måste jag ändra på nåt.
Tull…
Det där var hårt. Jag är så ledsen.
Var inte det. Jag fixar det här.
Jag ska se det som en story. Jag ska ta in allas perspektiv.
När de är klara ska jag studera bandet. Om det så krävs hela natten.
Jag stannar också, tills…
…det där jag ska göra senare ikväll.
Jag ställer in. Det här är viktigare.
Nej! Gå.
Jag menar allvar. Jag fixar det här. Gå och ha kul på din grej.
Ni behöver inte tala i koder. Det är lugnt om du har en dejt.
Det är ingen fara.
Jag menar… Det är lugnt för mig, så…
Jag är glad att du dejtar! Jag har inga problem med det.
Det behöver inte vara konstigt.
Okej. Toppen.
Det här är så jobbigt.
Du ska bara ge oss nästa bildband.
Jag vet inte vilket…
Herregud, det här tar hela dagen.
Okej, tack.
Jag är nästan klar.
Imorgon är vi officiellt juniorer! Det här är vårt år.
-Vi är redan kända. -Vad gör du?
Jag fotar till examenstidningen. Jag börjar tidigt.
Kate, kan jag få prata med dig? Ensam.
Okej.
Du, jag undrade… Jag menar…
Jag har märkt att du har slutat prata med mig.
Det har jag inte. Vi pratar ju nu.
Ända sen nationaldagen känns det som att du har undvikit mig.
Tycker du att jag är dålig på att kyssas, eller…
I så fall lovar jag att jag kan bli bättre.
Nej då! Du är bra…
-Det var en bra kyss. -Menar du det?
Ja. Nej, det är mer…
Du vet, skolan börjar imorgon,
och AV-klubben… Vi borde vara professionella.
Professionella?
Jag vill inte att vårt förhållande stör AV-klubbens verksamhet.
Ja. Det låter väl vettigt.
Ja.
Tack.
Sista bildbandet.
AV-klubben är officiellt redo för höstterminen 1976!
Hur ska vi fira det här? Burger Planet USA?
Jag jobbar redan där. Aldrig.
Hör på det här.
Jag var vid gymnastiksalen förut och dörren till poolen var öppen.
-Vi kan bada. -Det låter faktiskt kul.
Det finns ingen badvakt.
-Hon har rätt. Vi kan råka illa ut. -Eugene, var inte så mesig.
-Sisten dit är ett ruttet ägg. -Ja! Kom igen!
-Kommer ni? -Nej. Det är dumt.
Ja, det kan bli problem.
Hur då? Ska de relegera oss? Skolan har inte ens börjat.
Det är den sista sommardagen. Vi förtjänar lite kul.
När har jag lett dig i fördärvet?
Jag…
Okej, visst.
-Tack. -Okej, nu går vi.
Mularkey, hoppa i. Skynda dig!
Kom igen, Wonder Woman!
Firefly Lane-tjejerna för evigt!
-Här! -Är du fortfarande full?
Ska du på rehab?
Hur känns det att nästan ha dödat en tonårstjej?
-Vad sa du? -Här borta!
-Säg vad som hände. -Har du pratat med flickans familj?
-Föregår du med gott exempel? -Nån kommentar om alkoholmissbruket?
Ms Hart hade inga kommentarer gällande sitt gripande för rattfylleri
då en tonårspassagerare skadades allvarligt.
Kom igen, Kate. Du måste svara nån gång.
Det kommer att gå över.
Hej, Sean… Ring mig när du ser det här.
Vi hade en deal, Jim. Du ska lansera Tully Harts nya talkshow.
Jaha, jag har ett kontrakt där det står nåt annat.
Margie, snälla. Jag vet att du är där. Svara och prata med mig.
Jag förstår att hon var berusad, men olyckan var inte hennes fel.
Den andra föraren har redan erkänt sig skyldig.
Bud, du kollar aldrig dina meddelanden, men om du råkar få det här,
ring mig.
Det första avsnittet kan fokusera på farorna med att köra alkoholpåverkad.
Det kan bli en win-win-situation.
Röstbrevlådan du har ringt är full.
Fan också!
De här jävla typerna.
De är ganska upprörda, men de ska nog fullfölja kontraktet.
Om det första avsnittet handlar om olyckan.
Jag utnyttjar inte den här mardrömmen för egen vinning.
Du utnyttjade ju din mardrömsbarndom för dokumentären och den blev en succé.
Jag är ledsen. Det där var olämpligt.
Jag har varit en bråkig agent hela dagen. Jag är så ledsen.
Det är lugnt. Jag kan inte tänka på den dumma talkshowen.
Marah är skadad. Jag vet inte hur illa det är.
Jag behöver Kate. Jag behöver bara prata med Kate.
Okej, hur kan jag hjälpa till?
Tack och lov. Jag behöver dig.
Vad ska vi göra med håret? Det är frissigt.
Det är perfekt.
Jag tänkte ändå testa nåt nytt. Inte för deras skull, fan ta dem.
Men jag kan testa nåt.
Det är inget fel på ditt hår. Du sätter fyr på byggnaden.
-Det är inget fel på det? -Tull!
Du är bättre än så. Låt dem inte sätta griller i huvudet på dig.
Okej.
Så… Hur går det med den sexige britten?
Idag är det den fjärde dejten. Han är helt fantastisk.
Han är typ min drömman.
Johnny var drömmannen, men han visade sig vara en mardröm.
Jag var lycklig, men det fanns ingen framtid där.
Men med Theo… Han har allt.
Han är sexig och han är rar. Vi vill precis samma saker.
Plus att han har en sexig accent. Mycket sexigare än Johnnys.
Plus att jag ser en framtid med honom. Jag är bara så lycklig.
-Du kan inte sluta tänka på Johnny? -Nej. Det går inte.
Det är inte helt sant.
När jag är med Theo har jag hur kul som helst.
Det har jag verkligen, men när jag är ensam…
Jag visste det.
Jag visste att du tänkte på Johnny så fort vibratorn kom fram.
-Är det så uppenbart? -Jag kan läsa av dig.
-Dessutom hör jag dig genom väggarna. -Herregud.
Det är inte så att Theo inte tillfredsställer mig.
Jag är väldigt tillfredsställd. Alltså väldigt, väldigt tillfredsställd.
Okej. Lugn och fin.
Men jag kan inte sluta tänka på Johnny.
Det gör att jag tvivlar och det gör mig tokig.
Jag fattar.
Jag tänker bara på fokusgruppen.
De får mig att tvivla på mig själv – och jag tvivlar inte.
De är idioter hela bunten. Du är perfekt precis som du är.
Tack. Hjälp mig nu att ändra på allt.
Dödsstraffsmotståndare demonstrerar utanför Duffy's Prison.
Dödsstraffsmotståndare demonstrerar för att öka medvetenheten.
-De vet att jag inte är från södern. -Le.
Bredare. Bara lite bredare. Lite mer tänder.
Lite mer. Mer tänder.
För mycket. Förlåt.
Jag har tappat tråden. Jag vet inte ens vem jag är längre.
-Om du äter en Pop-Tart kanske du minns. -Jag har ätit fyra.
Jag beundrar dig så jäkla mycket.
Du fick så mycket skit av de där idioterna i fokusgruppen.
Du tappar inte modet. Du blir bara mer beslutsam.
Din passion och ditt engagemang för jobbet…
Jag skulle aldrig klara det.
Tack. Jag hade inte klarat det utan dig.
Seriöst.
Hinner du lyssna på min slutkläm?
-Jag är din tills Theo kommer. -Okej.
Okej.
Det här var Tully Hart.
Vi ses, Seattle.
Jag trodde att det var en vinnare.
Jag älskar "hjärtat av storyn". Det funkar för det är du.
Du är den bästa vännen en tjej kan ha.
Jag är Tully Hart.
Du har informerats.
Jag är Tully Hart. Var fortsatt strålande, Seattle.
-Hej. Jag hoppas att jag inte stör. -Hej.
Hej, Theo. Nej, inte alls.
-Hej. -Hej.
Den här, då?
Jag är Tully Hart, och det där var nyheterna.
Väldigt amerikanskt. Jag gillar det.
-Okej! -Vad är det här?
Jag tänkte mig en picknick under stjärnorna.
Sen går vi till mig. Jag har hyrt Love Story.
Jag har aldrig sett den, men jag ser fram emot det.
Du är en man som vet vad Kate Mularkey vill ha.
Jag studerar vid Mularkeyuniversitetet.
Jag får erkänna att jag är lite kär i min lärare.
-Är det säkert att vi kan gå? -Gå ni, jag klarar mig.
Ha så kul, era galningar.
Vet du…
Vi kan stanna.
Vi kan ha picknicken här, om hon behöver dig.
Om det finns en videobandare kan vi ändå se filmen.
-Menar du det? -Ja.
-Skulle du göra det? -Jag vill bara vara med dig.
Jag struntar i var.
Tack.
-Rid mig, cowgirl! -Det kan du drömma om.
-Varför stirrar alla? -Antagligen på grund av stövlarna.
Sommarjobbet var värt det.
Skrattar folk åt oss?
Det känns alltid som att folk skrattar åt mig.
Var är din lasso, Wonder Woman?
Tully, vad menade han med det?
Snygga trosor! Jag hade nog såna när jag var åtta!
-Gode gud. -Vad fan? Vem gjorde det här?
Håll käften! Era idioter! Det är inte roligt.
Ni två, på mitt kontor nu.
Igår skedde det ett inbrott på campus. Nån tog sig ett obehörigt dopp i poolen.
Förövarna lämnade området täckt av skräp.
Jag tänkte att ni kanske vet nåt om det.
Rektor Miller, vi är så…
Ingen bröt sig in.
-Dörren var öppen. -Ni medger att ni var där?
Ja, det finns ju foton. Men vi var inte ensamma.
Vi var många.
-Kate och jag skräpade inte ner. -Jag skräpar aldrig ner.
Tyvärr finns det inga bevis som stöder det eftersom ni är de enda på bilden.
Nån annan var där! Vi kunde inte ha tagit bilden själva.
-Tully. -Det är löjligt.
Idag har vi en samling i aulan där ni båda kommer att be om ursäkt.
Jag vill ha en ursäkt från Eugene Bailey. Han fick inte fota mig.
Vad förväntar ni er när ni struttar runt halvnakna?
Vi struttade inte.
Ni klädde av er framför honom. Ni får skylla er själva.
Jag tänker inte be om ursäkt om Eugene inte blir straffad alls.
Ingen ursäkt – då blir det en veckas kvarsittning.
Ni kommer in på lördag och städar omklädningsrummet.
-Det här är så jävla sjukt! -Två veckor!
-Eugene slipper undan? -Han syns inte på bilden.
Du förstår dig inte på kameror.
-Tre veckor! -Vi är verkligen ledsna.
Vi borde inte ha varit i poolen.
-Jag är inte ledsen. -Tully, sluta!
Vet du vad? Det är inte sant.
Jag är ledsen.
Jag är verkligen ledsen att rektor Miller är en sån idiot!
-Tully! -Det var droppen.
Glöm kvarsittning. Ni är avstängda. Och ingen mer AV-klubb.
Som om vi bryr oss!
Vi behöver inte vara här längre för vi är avstängda.
Får vi vara med nästa termin?
Ut ur mitt kontor.
-Vad fan var det? -Jag vet. Vilket svin.
Vi kunde bara ha bett om ursäkt.
-Jag var förbannad. -Jag också, men du gjorde det värre.
Jag kan förklara!
Kate!
Snälla, öppna dörren.
Jag går inte förrän du pratar med mig.
Äntligen, tack och lov. Hur mår Marah? Jag har ringt sjukhuset.
Hon fick en lätt hjärnskakning. Två brutna revben.
Axeloperationen gick bra. Hon kommer att återhämta sig.
Tack och lov.
Var är Kate? Jag måste förklara.
Det finns inget att förklara. Hon vill inte träffa dig.
Flytta dig. Det här är mellan mig och Kate.
Att låta min 15-åriga dotter gå på en studentfest?
Att köra hem henne full? Det angår inte mig?
Jag kan förklara allt det där. För Kate.
-Jag behöver prata med henne. -Det handlar inte om vad du behöver.
Du är inget offer.
Jag ber om fem minuter.
Du måste gå.
-Hon vill inte träffa dig. -Johnny!
Kate!
Kom igen!
Öppna dörren.
Jag är ledsen!
Var inte det.
Kärlek är att aldrig behöva be om ursäkt.
Den bästa repliken i en film nånsin.
Knappast! Bästa filmen, sämsta repliken.
Du är galen.
Du gillar den för att du aldrig ber om ursäkt.
A, det där är skitsnack. B, jag ber om ursäkt hela tiden.
-När då? -När jag måste.
-När då? -När jag har fel.
-När då? -Jag säger till när det händer.
Där ser du.
Jag protesterar. Kärlek är att aldrig behöva be om ursäkt.
Älskar man nån så som Jenny älskar rikemansungen,
då kan inget få en att inte älska dem.
-Inget? -Inget.
Som jag och Kate.
Det finns inget som skulle få mig att inte vilja vara hennes vän.
Om hon gör fel behöver hon inte be om ursäkt.
Så starkt är vårt band.
Det är den sortens kärlek alla borde ha – ovillkorlig.
Det är sant. Men en uppriktig ursäkt vore fint ibland.
Ursäkter är överskattade.
Det är bara den som ber om ursäkt som mår bättre.
Jag håller inte med.
Ursäkter får den förorättade parten att känna sig förstådd.
Enligt mig är kärlek att alltid be om ursäkt.
-Tack. -Det där var jävligt deppigt.
Då får vi väl enas om att vara oense.
Jag ska fortsätta med jobbet. Jag tittar in igen om ungefär 45 minuter.
Ha så kul, era turturduvor.
Det kommer att bli så jobbigt att vara borta i sex veckor.
Det var ingen som bad dig att ränna runt i Europa hela hösten.
Jag hade planerat det innan vi träffades.
Men…
Jag tänkte att du kanske ville följa med.
Hänga i Paris.
Träffa min familj. Lattja på en topless-strand i Grekland.
Inte samtidigt, såklart.
Jag vet att det är lite tidigt, men…
Wow.
Det låter faktiskt underbart.
Jag skulle älska att lattja med dig, och träffa din familj…
Det är bara så kort varsel.
Jag vet inte om jag kan få ledigt från jobbet så länge.
Ja. Jag förstår.
Självklart.
Kom här.
Tully är precis…
Hon gav mig tecknet. Hon kommer inte.
När Tully jobbar är hon väldigt målmedveten.
Jaha… Låt oss fira Tullys hängivenhet.
Tiden tickar
och intern 573 börjar få slut på alternativ.
Tiden tickar och intern 57…
Tiden tickar och intern 573 börjar få slut på alternativ.
Det här är Tully Hart,
med nyheterna
direkt till dig.
Åh! Det där är bra.
Det här är…
Skit också.
Det här är Tully…
Mitt hår är frissigt.
Det här är Tully Hart, med nyheterna direkt till dig.
Det där är bra.
Det här är Tully… Oj!
…Hart som håller på att bränna ner kontoret med min locktång.
Det här är Tully Hart, med nyheterna direkt till dig.
Ja. Det där är bra.
Det här är Tully Hart, med nyheterna direkt till dig.
Nej, det där är för mycket.
Bränt kaffe är bättre än inget… Herrejävlar!
Det brinner!
Nej! Herregud, Kate! Herregud!
-Herregud! Vad hände? -Fan!
-Herregud! -Var är brandsläckaren?
Carol använde den i brandkårsinslaget!
-Fan! -Ring brandkåren.
Okej!
-Jävla helvete! -Herregud!
Vi borde ha bett om ursäkt.
Fan heller. Vi gjorde inget fel.
Vi borde inte ha varit i poolen.
Än sen? Det Eugene gjorde var värre. Hela den här grejen är så jävla orättvis.
Vänj er vid det, tjejer.
Kvinnor har alltid varit andra klassens medborgare i det här landet.
Vi har inte ens lika rättigheter.
Så är det.
Nån fotar oss utan vårt medgivande och på nåt sätt är det vårt fel?
För vet ni vem som bestämmer?
Mannen.
Den jävla mannen!
Ja, dumma man.
Jag hämtar lite tändved.
Jag fattar inte att vi åkte ur AV-klubben.
Inga fler nyhetssändningar…
Förlåt, Tull. Jag vet hur mycket det betydde för dig.
Det är inte ditt fel.
Dessutom – kärlek är att aldrig behöva be om ursäkt.
Hallå!
-Mår alla bra? -Ja.
Alla mår bra, och jag ska gå på dejt med en brandman nästa vecka.
-Det är inte roligt. -Jag skojar inte.
-Stan är på väg hit och han är förbannad. -Vad ska han göra? Avskeda mig?
-Kanske. -Vilka dumheter!
Man avskedas inte för nåt sånt här. Det var en olycka.
Du låg redan pyrt till. Du är envis och obstinat.
-Jag säger vad jag tycker. -Han hade gärna sett dig gå.
Du borde krypa till korset.
Fan heller. Jag gjorde inget fel.
Låt åtminstone oss sköta snacket.
Vad fan har hänt?
De goda nyheterna är att ingen blev skadad.
-Jag startade branden. -Va?
Jag hade lagt papper på brödrosten.
Mularkey, sluta. Det är inte sant. Hon täcker för mig. Jag gjorde det.
Nej, hon täcker för mig. Hon jobbade och jag bjöd in pojkvän.
-Det här är Theo, förresten. -Hej.
-Jag trodde att ni var ett par. -Det var vi.
Vi gjorde slut. Hur som helst… Vi tittade på film. Det är mitt fel.
-Fast det är inte sant. -Sluta, Tully.
Jag måste ta ansvar för det här, okej?
Stan, jag är så ledsen.
Är du naken under filten?
Delvis, ja.
Jag är också ledsen. Du får givetvis sparken.
Självklart, jag förstår.
Sluta. Det här är vansinne.
Hon täcker för mig.
Ingen behöver få sparken. Det var en olyckshändelse.
Det var jag. Bara jag. Tully försöker bara rädda mig, eller hur?
Det var faktiskt mitt fel. Det var jag som la papper på brödrosten…
Jag har aldrig träffat dig, Spartacus. Jag är färdig med det här.
Trist att förlora dig.
Stan! Det här är vansinne! Jag tänker inte låta dig offra ditt jobb.
Varför inte? I slutändan är det vad det här var – ett jobb.
Men för dig är det en karriär.
Fan ta fokusgruppen. Du är nästa Jean Enersen.
Mularkey, jag är så…
Kärlek är att aldrig behöva be om ursäkt.
Fan.
Jag pratade med Stan hela natten. Han ger sig inte.
Jag är så ledsen.
Nyheterna var aldrig min grej.
Det var dags för en förändring. Jag behövde bara en knuff.
Det kommer att bli konstigt att komma hit och inte se dig.
Ja.
Det blir konstigt.
Hej.
-Har du packat? -Ja.
Jag fattar inte att fyra år av mitt liv får plats i en låda.
Jag ska bjuda dig på nåt starkt.
Sen kanske jag kan övertala dig att åka till Europa.
Jag fick just en lucka i schemat.
Intressant.
Jag tänker kedja fast mig vid Stans skrivbord i protest.
Låt bli. Jag mår bra.
Då kedjar jag fast dig så att du inte kan lämna mig.
Jag kommer att sakna dig också. Så mycket.
-Vad ska jag göra utan dig? -Jag vet inte.
Vi bor fortfarande ihop, antar jag.
Sant. Men det är inte samma sak.
-Då får vi väl säga hej då. -Ja.
-Ja. Förlåt. -Det är…
-Hej då. -Hej då.
Okej.
-Ska vi? -Ja.
-Okej.
-Tack. -Det var så lite.
-Jag visste inte det. -Jag vet.
Tack, Phil, för väderuppdateringen.
Övriga nyheter –
vägarbetet på Interstate 5 har återigen försenats.
Hon tog åt sig. Hon gjorde förändringar.
Har du hört den nya slutklämmen? "Med nyheterna direkt till dig."
Äntligen samarbetar hon. Jag gillar det.
Tack för att du tittar på KPOC.
Det här är Tully Hart som ger dig hjärtat av storyn.
God kväll.
MED NYHETERNA DIREKT TILL DIG. GOD KVÄLL.
Gör rengöringsmedlet allt värre?
Jag blir helt klart hög på ångorna.
Vad gör du här en lördag?
Jag använde mörkrummet.
Det gjorde du säkert. Har du tagit fler smygbilder?
Nej. Jag var tvungen att framkalla film till AV-klubben.
Vi blev utsparkade på grund av dig. Hoppas att du är nöjd.
-Det är jag aldrig. -Bra. För du är en idiot.
Jag hörde att ni blev avstängda.
Kate, kan jag… Kan vi prata?
Ensamma?
Jag menade aldrig att det skulle bli så här.
Jag gillar dig, Kate Mularkey. Det vet du.
Så vad hände, då?
Jag visade bilden för Mike C. Det var han som tog den och gjorde kopior.
Jag hade inget med det att göra.
Men du tog bilden, och sen visade du den för Mike C.
Även om du inte gjorde kopior
hade det här aldrig hänt om du inte hade börjat.
-Men det var du som började. -Hur då?
Du dumpade mig utan anledning!
Så jag är skyldig dig en bild på mig i trosor?
Det sa jag inte. Du förvränger mina ord.
Vi vara bara där för att Tully tvingade oss.
Det var inte hennes idé!
Tully tvingade inte dig att göra nåt. Det är du som är ett svin.
Jag tänker inte böna och be om du inte tänker lyssna.
Du är hemsk på att kyssas!
Wow, var kom det där ifrån?
Jag tänkte på vad du skulle säga. Sen sa jag det.
Det kändes rätt bra.
Såklart.
Jag har en idé.
Kate, det är jag.
Jag vet inte ens om du lyssnar på mina meddelanden,
men jag har så mycket att förklara om det som hände.
Om jag bara kunde förklara det skulle du förstå.
Bara… Snälla.
Snälla, ring upp mig.
DANNY KOLLA YTTERDÖRREN
"Fortfarande i Atlanta.
Önskar att jag var där. Håll huvudet högt. Danny."
Det här är nog rekord i att inte prata med varandra sen… När?
Sjuttiotalet?
Snälla, ring mig.
Hej. Det är jag.
Jag tittade just på Love Story.
Det påminde mig om alla gånger vi har sett den.
Minns du när…
Hur som helst…
Ring mig.
KATE: KOM HEM TILL MIG
Herregud.
Moster Tully.
Marah.
Gumman. Herregud.
Hur är det med axeln?
Det gör ont, men det blir bättre.
Ashley kände sig dum.
Hon försöker fjäska för mig, men hon kan dra åt helvete.
Hon är inte min vän.
Duktigt av dig.
-Var är din mamma? -Hon kommer ner.
Du kan vänta här. Jag hämtar henne.
Tack.
Självklart. Jag älskar dig, moster Tully.
Jag älskar dig också.
Marah, ska vi beställa pizza?
Kate.
Vad fan gör du här?
Jag…
Marah verkar ha sms:at mig från din mobil. Jag trodde att det var du.
Det här är fan inte sant.
Jag vet, men när jag ändå är här… Kan vi prata?
Kan du åtminstone låtsas om att jag finns?
Kate! Snälla?
Mamma, snälla. Prata med henne.
Vill du prata? Då ska vi fan prata.
Jaha, låt höra.
Okej. Så…
Jag har en förklaring – till allt.
Men säg vad du är mest upprörd över så börjar jag där.
Jag går inte med på det här. Antingen har du nåt att säga, eller inte.
Okej… Det har jag.
Studentfesten.
Jag trodde att Marah skulle gå på bio med Ashley.
Jag hade sagt att hon hade utegångsförbud.
Ja.
Men du skulle ha sett henne när Ashley bjöd med henne.
Hon sken upp som en sol.
Hon ville verkligen gå.
Hon är kär.
Jag vet hur det känns att få hjärtat krossat.
Det verkade oskyldigt. Så…
Jag ville bara att hon skulle vara lycklig.
Du körde full med min dotter i din bil.
Jag var inte full.
Det var jag inte. Jag…
När hon ringde mig från festen reagerade jag bara instinktivt.
Jag hörde hur rädd hon var. Jag var tvungen att rädda henne.
-Från en fara du försatt henne i. -Jag trodde att hon var på bio!
Istället tafsade en full kille på henne.
-Men du hämtade ju henne – också full. -Jag… Jösses.
Jag var inte full.
Jag hade tagit ett par glas. Jag kände mig inte ens påverkad.
Jag var bara tvungen att hämta henne.
Du kunde ha ringt en taxi, polisen eller mig.
Jag är hennes mamma. Men, nej. Du tänkte aldrig på det.
Du ville rädda ditt eget skinn. Sen fick Marah betala priset.
Jag får också betala priset, Kate.
Det gör jag. Min karriär kan vara över. De la ner min nya talkshow.
Mitt ansikte är överallt, och ingen vill kännas vid
att bilolyckan inte var mitt fel.
Men det värsta av allt…
Jag kan ha förlorat min bästa vän.
Och jag är helt ensam.
De enda som vill prata med mig är Justine, eftersom jag betalar henne,
och den jävla Cloud.
Det är ditt eget fel.
Du driver, och driver, och driver bort folk.
När de försvinner skyller du på dem.
Men jag har fått nog av att städa upp efter dig.
Jag har gjort det i 30 år. Jag är trött på det.
Allt jag har gjort för dig, då?
Jag har varit ditt största fan. Alla jobb som jag har gett dig?
Du vill bara ha mig nära. Du står inte ut med att vara ensam.
-Du skiter i mig. -Det är inte sant.
Du är den enda jag bryr mig om.
Nej. Du bryr dig bara om dig själv.
Jag har vetat hur självisk du är sen vi träffades.
Jag struntade i det. Det är vad det kostar att vara din vän.
Men jag trodde inte att det skulle kosta mig min dotter.
Jösses, Kate…
Jag lovar dig… Jag ville inte att det här skulle hända.
Jag trodde att jag gjorde det rätta. Det var en olycka!
Än sen?
Så…
Du har rätt.
Du hade rätt.
Om allt. Jag…
Jag ställde till det.
Riktigt ordentligt.
Men jag gör vad som helst för att ställa det till rätta.
Jag kan inte leva utan dig. Snälla…
Jag är ledsen.
Jag är verkligen ledsen.
Jag vet att det var svårt för dig.
Jag har saknat dig också.
Jag tänker ringa dig varenda morgon.
Jag också.
Jag är inte mig själv utan dig.
Men jag kan inte…
Jag kan inte förlåta dig.
Jag vill verkligen det. Så mycket.
Men så fort jag ser dig
tänker jag bara på det där samtalet.
Marah på sjukhuset.
Du gjorde det mot henne.
Mot mig.
Mot oss.
Jag kan inte förlåta dig.
Så är det här slutet?
Trettio år…
Det är bara över?
Jag är ledsen.
Undertexter: Pauline Mengel