СЕРІАЛ NETFLIX
Ненавиджу весь свій одяг.
Як ти дозволила мені купити цей огидний светр?
Це мій светр.
Який гарний.
Яка різниця?
Їдь з порожньою валізою і купи весь одяг у Франції.
Я безробітна. Я ледве можу купити багет.
Так, але хіба Тео не з багатої родини? Він герцог чи хтось такий?
-Гадаю, його дідусь — граф. -Яка різниця?
Не знаю і не проситиму купувати мені одяг. Досить того, що він везе мене в Європу.
Аж два місяці
гарячого континентального сексу із цим солодким британським крампетом.
-Мушу визнати, я трохи заздрю. -А знаєш, що після Парижа і Греції?
Ми їдемо до його маєтку в англійській глушині.
Ти казала, щаслива сучко.
Я справді щаслива сучка, Талл.
Тео такий вродливий, добрий,
а ще він щедрий і… чудовий!
І в нас однакові цілі.
Як казала Мері Поппінс: «Він майже ідеальний з усіх поглядів».
Ага. Гаразд.
Що ти приховуєш під цією ідеальною дурнею?
-Я кажу: «Майже ідеальний». -Його штука не працює? У нього зігнутий?
Зігнутий — це теж іноді добре. Під правильним кутом.
-У нього не зігнутий. -А, ясно.
Що тобі ясно?
Тео нудний у ліжку.
Що? Зовсім ні.
Він такий ніжний, уважний
і дуже зацікавлений у моєму задоволенні.
-Але? -Але нічого!
Тео дуже милий, щедрий коханець, який поважає мене.
Але?
Але…
мабуть…
іноді…
Хочеться грубощів.
З повагою!
Авжеж! Завжди з повагою.
Але ж ви їдете на нудистський пляж у Греції?
Тобто це доволі зухвало. Це накрутить старого Біг-Бена.
Але я буду найблідішою. Визнай, я схожа на привида.
Потрібна базова засмага.
Скористайся моєю лампою.
-Це взагалі безпечно? -Її не продавали б, якби було небезпечно.
Так, знімай блузку, лягай долілиць.
Гаразд.
Зніми ліфчик і труси, щоб не було смужок.
І останнє.
Так.
Що ти робиш?
Я залишаю сексуальний сюрприз для Тео:
малюю сердечко сонцезахисним кремом.
-На твоїй дупі. -Яка краса!
Гаразд. Відпочивай.
З Днем подяки, хлопці.
-З Днем подяки. -Як смачно пахне.
Привіт, хлопці. Вільяме, сюди!
-Сідай, візьми пива. Це перша чверть. -Дякую, Баде.
-Так. Що там у нас? -Наші перемагають з великим відривом.
Схоже, Бад справді полюбив Вільяма.
Постійно питає, коли ми з'їдемося.
Я кажу: «Повільніше, тату. Я поки не готовий до цих зобов'язань».
Як приємно.
Шон казав, що я вступила у P-Flag?
Познайомилася з чудовою жінкою. Її дочка — лесбійка.
Ми разом підемо на прайд.
Так. Мамі сподобалося у P-Flag.
-Не смійся з мене. -Я не сміюся.
Ого, мамо, де ти взяла «Баккара»? Шикарно.
Таллі подарувала нам торік на річницю.
Це вінтаж. Того року, коли ми одружилися.
Її асистентка вдумливо добирає подарунки.
-Я заберу це. -Не кажи дурниць. Усе гаразд.
Ну, ти останнім часом говорила з нею чи…
Ні.
Я казала, що Джонні отримав аванс за ще одну книжку?
Так, казала.
Інтерв'ю з солдатами та журналістами, які були в Іраку й Афганістані.
Так, це чудово.
До речі, я записалася на курси з письменницької майстерності.
Справді?
-Я маю кілька ідей для роману. -Гаразд.
Не пиши про мене. Я зробила все, що могла.
Дивися!
Мій стіл на День подяки!
Кожен шматочок приготований власноруч.
-Хай Марта Стюарт відсмокче. -Облиш бідну жінку. Вона у в'язниці.
У нас із Мартою багато спільного.
Знаєш, я багато разів брала у неї інтерв'ю.
Вона дуже приємна.
-І розумна. -Здається, вона добра людина.
Отже…
Почнімо.
Чому вона така…
Не знаю.
Вона ніби готова ззовні, але сира зсередини.
Так.
Чому, індичко?
Що сталося?
Її треба просто поставити в духовку. Це може будь-який ідіот.
Не будь-який ідіот.
Не смішно.
-Це на краще. -Чому це на краще?
Бо коли пілігрими палили відьом на вогнищах,
вони завжди готували на ньому індичку,
бо вірили, що вона відверне злих духів.
Це і є справжнє походження Дня подяки.
Серйозно?
Ні, Таллуло.
Боже.
-Будь ласка, замов піцу. -Добре.
Я йду, Денні. Потерпи!
-Позичиш трохи цукру, сусідко? -Справді?
Шкода, що ти живеш у моєму будинку.
Ти красуня.
Це місце злочину.
Ти вбила День подяки.
Ось твоя чашка цукру. Іди, будь ласка.
Добре. Ти мене розкусила. Мені не потрібен цукор.
У мене зібралася вся сім'я Селести, я хочу відпочити.
Це не твій холостяцький барліг.
Будь чоловіком і йди до свояків.
Вони мені не свояки.
Що це за хрінь?
Схоже на батат, але на смак як мокрий опосум.
Це хлібний пудинг. Іди, будь ласка.
-Привіт, Спорт-Дене. -Привіт!
Я хотіла поворожити Таллі, поки ми чекаємо піцу.
-Мабуть, знайду час і для тебе. -Я за!
У вас є кава?
Тримай.
-Хто хоче кави? -Вони пішли гуляти.
Бад спить, а я більше ніколи не їстиму індичку.
Усе було чудово.
Картопля була з грудками, але це смак дому.
Люблю цей дім.
Щоразу, коли я тут, я думаю про той вечір, про нас із тобою.
Який вечір?
Весілля Шона?
Ти був одержимий Таллі,
а я сказала тобі подумати головою.
Ти знаєш, який вечір.
Татів інфаркт.
Ти привіз мене сюди, я хотіла тебе поцілувати, а ти відмовився.
Я просто був джентльменом.
Я знаю.
А потім я постукав у двері твоєї спальні.
-Ми зайнялися сексом. -Так.
Це був наш перший раз.
Мій перший раз. Точно не твій перший раз.
Мій перший раз із коханою людиною.
Я оглядав старий сарай.
Це чудове місце.
Для чого?
Ще одного весілля.
Чийого? Шона і Вільяма?
Твого і мого, Муларкі.
Як гадаєш, нам час помиритися?
Ми вже про це говорили. Наш перший шлюб не склався.
Ні, склався.
Поглянь на нас. Ми щасливі!
Саме так.
Усе йде добре. Я не хочу все зіпсувати.
Як саме зіпсувати?
Люди одружуються,
розслабляються і сприймають одне одного як належне.
Ми цього не робитимемо.
До того ж, ти не думаєш, що Мара була б рада, якби ми одружилися? Знову?
Звісно.
Тоді вона буде вдвічі більше травмована, коли ми розлучимося. Знову.
Удвічі менше. Вдруге це легше пережити.
Не смішно. Після першого разу ми пройшли крізь пекло.
Цього разу ми не розлучимося.
Хіба не краще обирати одне одного щодня,
бо хочемо, а не змушені законом?
Ти кажеш, як я у 1985 році.
-Джонні 1985 року мав рацію. -Джонні 1985 року був дурнем.
Джонні 2004 року почав верзти дурниці.
На наших свідоцтвах про розлучення чорнила не висохли.
Ми все ще платимо адвокатам,
а Мара скоро поїде в коледж.
Ще одне весілля в цей момент здається…
А це точно
не тому, що ти не хочеш
виходити заміж без Таллі?
Мене зараз усе влаштовує.
Ми щасливі.
-Я не хочу це зіпсувати. -Гаразд.
Я зрозумів. Ти маєш голову на плечах, Муларкі.
Тату, хочеш кави? Я зробила тобі. Скоро будемо їсти пиріг.
Гей! Тату.
Ти просив розбудити…
Тату?
Тату!
Боже мій! Джонні!
КАТОЛИЦЬКА ЦЕРКВА НЕПОРОЧНОГО СЕРЦЯ МАРІЇ
Як ти наважилася прийти сюди?
Ти не вважаєш, що достатньо мене покарала? Це похорон Бада.
СПОРТСМЕН
-Це твоя найкраща робота. -Не знаю.
Хто обрамляє й вішає на стіну власну картину?
Великі митці. Ось хто.
Може, тут?
-Так. Непогано. -Круто.
Повісимо її сюди.
-Чорт! -Боже мій!
-Що нам робити? -Дівчата, що ви там робите?
Нічого!
-Просто спілкуємося. -Нічого! Просто спілкуємося!
Не треба приховувати свої злочини від мене, дівчата.
Не турбуйтеся. На все є причина.
Відійди.
Хмаринко! Що ти робиш?
Я завжди ненавиділа цю стіну.
-Вона спиняла енергію! -Не треба…
-Агов. -Гей.
Я тебе майже не бачив.
Знаю, я сумую за тобою.
Я теж.
Думаю, Баду сподобалася б служба.
Так.
Я віднесу це в іншу кімнату.
Дякую, доню.
-Усе гаразд? -Так, цілком.
Дякую за те, що домовився у церкві,
й за все інше, що ти зробив.
Звісно.
Іди сюди.
Мені шкода, що прийшла Таллі.
Нічого. Я мала здогадатися, що вона спробує привернути увагу.
Гадаю, вона просто намагається…
Що?
Що намагається?
Просто Бад був для неї як батько і…
Ти зараз серйозно?
Що? Я просто кажу.
Я втомилася.
Мені це так набридло. Куди не гляну, вона там.
На тому тижні я була на прийомі в дантиста,
оновлювала анкету, бо вона там досі мій екстрений контакт.
Мене завжди злило, що ти вказувала її, а не мене.
Вибач. А змінити це було нелегко,
і мене це так роздратувало, і я …
Я сумую за нею.
Я іноді думаю їй подзвонити. Постійно.
Але не можу.
Знаєш, що мені потрібно?
Нова подруга.
Без 30 років багажу, який ми з Таллі тягнемо за собою.
Чудова ідея.
Тим часом, сподіваюся, я буду твоїм екстреним контактом.
Авжеж.
Я кохаю тебе, Муларкі.
Я теж тебе кохаю.
Ходімо.
Ти зібралася? Мені треба в душ.
У мене сьогодні фотосесія для нових білбордів! Круто!
-Що не так? -Я заснула під дурною лампою.
Там було так тепло і затишно, і, здається, я обпекла дупу.
Ти дивилася?
Ні, я боюся. Можеш подивитися?
Як воно?
Боже, наскільки все погано?
Ну…
На щастя, сердечко вийшло гарне.
Ти сказала, що ця божевільна лампа безпечна.
Якщо правильно нею користуватися.
Як ти дозволила мені заснути?
-Дозволила? -Що мені робити?
Я не можу сидіти в літаку 12 годин. Моя дупа палає.
Гаразд, заспокойся. У мене є алое. Та спершу треба прикласти лід.
Боже мій. За що?
Що, серйозно?
Багато цукру, вдвічі більше кофеїну — це струсоне твою дупу.
-Це не смішно. -Потри об дупу.
А потім можеш випити.
Боже, так холодно,
але так приємно.
Так холодно, але приємно.
Гаразд, треба…
Роби це, поки я прийму душ.
Потім розчавимо алое й намастимо тобі дупу.
Добре, дякую, Талл.
Будь ласка. Як сказала Діонн Ворвік: «Для цього й потрібні друзі».
Добре.
Чотири, три, два, один!
З Новим роком!
Що?
Ні.
Я вдома!
Алло?
Яке ще УДЗ?
Я не на УДЗ. Господи…
Алло?
Вітаю, Ваша честь. Вибачте, я…
О третій?
Так, без проблем. До зустрічі. Бувайте.
Хмаринко, вставай. Їде твій офіцер з УДЗ. Будь ласка!
Зачекай.
Ти серйозно?
Боже мій.
Так, вечірку закінчено! Час розходитися. Люди, я не…
Я не жартую!
До Хмаринки їде офіцер з УДЗ.
-Ти це… -Господи!
Зроби всі господарські справи до вечері. Пам'ятаєш які?
Таллі! Усе гаразд?
Так, усе добре, місіс Муларкі.
Мені треба поговорити з Кейт про шкільне…
завдання…
на заняття.
Вона допомагає мені, потім у неї справи.
-Мамо. -Вона подзвонить тобі пізніше.
Добре. Звісно.
-Гаразд, зробиш справи пізніше. -Дякую.
Не знаю, що робити. Екстрений код синій, червоний чи жовтий?
-Не знаю який, але допоможи. -Таллі, заспокойся.
-Що таке? -До Хмаринки їде інспектор з УДЗ.
Якщо її не розбудити й не вигнати друзів, доведеться повернутися до бабусі.
-Чорт! -Так.
-Треба… -Іти?
-Так. -Так.
Хто ще голодний?
Треба вигнати всіх і почати прибирання.
Я намагалася. Вони не слухають. Хтось жбурнув у мене попільничку.
Знаєш що? Не хвилюйся.
-Відійди. -Гей.
Слухайте всі! Сюди їде поліцейський,
тож якщо не хочете до в'язниці,
забирайтеся звідси на хрін!
-Сестро! -Як ти додумалася?
Не знаю, але було супер. До роботи.
-Усі виходьте! -Виходьте!
Швидше, друже.
-Дякую. Ходімо. -Так. Ідіть.
Пардон.
Забирай усю попільничку. Мені начхати.
-Дякую, що прийшли. -Хмаринко, вставай.
Твій офіцер з УДЗ буде тут за годину. Ясно?
Що нам робити?
Піду зроблю кави, а потім ми приберемо навколо них.
Добре.
-Таллуло Роуз, тобі вдалося. -Так, краще, ніж у Марти Стюарт.
Дякую, Хмаринко, Селесто і Денні.
І я хочу подякувати всім і кожному з вас,
хто приїхав зі своїх міст відсвяткувати День подяки зі мною.
Ми раді тут бути.
І добре, що ти замовила їжу.
Я швиденько дам відбій команді хімзахисту.
-Боже мій, Денні! -Що?
Дене-спортсмене, вона це не замовляла. Вона приготувала все з нуля.
Ти за рік облаштувалася тут і стала шеф-кухаркою?
Хочеш влаштувати власне реаліті-шоу?
Я б це дивилася.
Ні. Я мала зробити це для себе.
Будинок просто чудовий. Ти здаси його в оренду чи продаси?
Взагалі-то… Я збиралася його подарувати.
Ти даруєш мені будинок?
-Я не можу. -Необов'язково в ньому жити.
Продай його, якщо хочеш.
І я знаю, що тобі від мене нічого не треба.
Але не забувай: коли я хотіла подарувати тобі авто, а ти відмовилася,
усе моє життя пішло прахом.
Мене заарештували.
Я втратила найкращу подругу.
Тож ти повинна погодитися.
Так, Таллі.
-Дякую. -Боже мій.
Це чудово.
Я скажу тост.
Я знаю, що День подяки цього року не такий,
бо без Бада.
По-перше, тільки він умів правильно нарізати індичку.
Важко відчувати вдячність після такої великої втрати.
Але я відчуваю вдячність за те,
що був із ним близько знайомий.
Він був унікальним.
За Бада.
-За Бада. -За Бада.
Дякую. Це було прекрасно.
Цей рік
був важкий.
Але з вами його пережити легше.
-Так. Ми любимо тебе, мамо. -Звісно, мамо.
Я тут подумала,
яке швидкоплинне наше життя.
Так. Твоя правда.
І мене цікавить,
коли ви візьмете шлюб?
-Мамо, не треба… -Ну ось.
Так, бабусю. Зосередьмося на важливішому.
Час швидкоплинний. Думаю, мені треба купити машину.
Ой! Ні.
-Цього не буде. -Невже?
Серйозно, коли ви знову зареєструєте стосунки?
Я неодноразово пропонував. Вона завжди відмовляє.
Що?
Поговорімо про те, коли Шон і Вільям зареєструють стосунки.
-Це незаконно. -Поки що.
-Так. -Зараз незаконно.
Можна полетіти в Массачусетс.
Я готовий.
-Так. -Я за.
-Так. Добре. -Летимо.
Таллі робить ремонт у будинку через дорогу.
Я недавно її зустріла. Ми трохи поговорили.
Вона поспішала, але, здається, в неї все добре.
Чудово. Вона молодець.
Маро, на яку теоретичну машину ти нас умовляєш?
Я рада, що ти спитала, бо в мене є список плюсів і мінусів.
Мінусів немає. Я гарно виглядаю за кермом. Усі мої друзі не вміють водити.
Селеста каже, що мені більше не можна пирога,
бо я старий і повинен стежити за рівнем холестерину.
-Розумна жінка. -Так.
Вона добра людина.
Так. Вона добра.
А ти з кимось зустрічаєшся?
Я, типу,
зустрічаюся сама з собою
вже деякий час.
Я примхлива дівчина, яку важко задовольнити.
Як твій колишній хлопець, я незгоден.
-Ти ніколи не був моїм хлопцем. -Ще й як був!
-Ми зустрічалися п'ять хвилин. -Щонайменше десять.
Це були чотиристоронні стосунки між тобою, мною та нашими кар'єрами.
До речі,
думаю, тобі час повернутися до роботи.
Світу потрібна Таллі Гарт.
Думаю, світу достатньо Таллі Гарт.
Таллі, я не хочу ображати твоє его,
але всім начхати на твої скандали!
Плітковий промисловий комплекс зазнав змін.
Хочеш грати в цю гру?
Тепер для скандалу потрібне секс-відео.
Тобто я не пропоную.
Але я щойно купив нову відеокамеру, яка…
Гаразд.
Я думаю, тобі варто познайомитися з моїм другом.
Він професор університету, знімає фільм про глобальне потепління.
Йому відмовляють у фінансуванні, та якщо з ним працюватиме знаменитість,
проблем не буде.
Умови можуть бути важкі,
але ти раніше була крутою журналісткою.
Ти все витримаєш.
Це дуже важлива робота.
І хтозна?
Може, він назве фільм «Таллі Гарт рятує світ».
Не треба мені лестити.
Хоча ти мене заінтригував.
Я б хотіла
врятувати планету.
Добре. Тримай.
-Дякую. -Гаразд.
Твоя мама нас уб'є, якщо дізнається, що ми вкрали ковдру твоєї бабусі.
Що ж, хай це буде наш єдиний злочин.
Чому ви, чарівні ельфи, закриваєте мою прекрасну діру?
Лишилося 12 хвилин. Треба вигнати Леона негайно.
Круто. Гаразд. Мене зараз знудить.
-Можеш також прийняти душ? -Так.
Від тебе тхне пліснявою.
І надінь ліфчик!
Леоне! Друже, час іти. Вечірку закінчено. Ідуть копи.
Вставай, Леоне!
Хмаринка не повернеться у в'язницю через тебе.
Ну ж бо!
-Думаю, він помер! -Він не помер.
Так, можливо, він помер.
Чудово!
Він помер. Він мертвий, трясця!
У Леона передозування, тепер він мертвий на нашому дивані.
Я не просто поїду до бабусі. Мене посадять. Нас посадять!
Треба сховати тіло. Це єдиний варіант.
Що? Ти серйозно? Де?
Треба сховати тіло…
Віднесемо його нагору. Запхаємо в шафу.
-Ти вже таке робила? Звідки ти знаєш? -Читала багато детективів.
Звісно, у книжках усе виходить на яв.
-Ми його не вбивали! -Ми просто ховаємо тіло. Це зовсім інше.
-Це зовсім інше. -Так.
-Гаразд. -Боже мій.
-Треба забрати його з дивана. Так. -Гаразд.
-Один, два, три. -Два, три!
-Добре, продовжуймо. -Гаразд.
-Сюди. -Готова?
-Так, і вперед! -І тягни!
Треба його перевернути, щоб не розбити обличчя о сходи.
-Готова? -Так. Гаразд.
-Візьму цей бік. -Готова?
-Вперед! -Раз два, три. Так.
-Вибач. -Нічого.
Ми його не дотягнемо.
-Так. У мене є інша ідея. Ходімо вниз. -Гаразд.
Боже!
-Бери за ногу. Тягни. Готова? -Так.
-Уперед! -Уперед!
Тягни сюди.
-Покладемо його в туалет. -Гаразд.
Ну ж бо!
-Мені на лекції так хотілося в туалет. -Мені теж.
Не пам'ятаю, щоб у коледжі так важко було терпіти.
Тобі було 19, і ти ще не народила дитину.
Логічно. Я ніде не почувалася такою старою в 45 років, як на кампусі.
-Навіть викладачі молодші. -Знаю.
Тут спекотно, чи в мене наближається менопауза?
Краще вважатиму, що тут спекотно.
А вчора я висмикнула з підборіддя таку товсту кучеряву волосину
сантиметрів десять завдовжки!
Вона з'явилася нізвідки. Це як друге статеве дозрівання.
Я знаю, так? Типу…
У тебе соски сверблять?
Бо в мене один такий червоний і свербить,
не знаю, чи це укус павука, чи висипка,
або, не знаю, гормональні проблеми, але я мажу його лосьйоном і…
Зараз покажу. Це…
Боже, Кейт, це занадто!
-Я не хочу дивитися на твої цицьки. -Вибач, це було дивно. Я…
Я не знала, чи це звичайна річ…
Ой.
Покажи дупу.
З'являється пухир.
-Я влипла. -Ні, все буде добре.
Приклади ще холодну газованку,
за кілька днів вона почне лущитися, а потім стане як нова.
Я піду вдягатися для фотосесії.
Як холодно!
Муларкі…
Джонні! Привіт.
-Усе добре, Муларкі? -Так.
Звісно, заходь. Я якраз
відкривала содову.
Я радий, що побачив тебе перед від'їздом.
Як у тебе справи?
Ну, я збираюся зайнятися альпінізмом
і подумав про тебе,
бо треба було записати екстрений контакт в анкеті,
і я почав писати твоє ім'я, але зрозумів,
що ти більше не мій контакт.
Тож я записав Мутта.
Слова «екстрений контакт» нагадали мені, що ти не носиш контактні лінзи,
бо вони дратують очі, але твої окуляри завжди заляпані.
Не знаю, чи є в Європі серветки,
якими ти їх протираєш.
Так. Тому я просто… Я приніс тобі трохи.
Як дбайливо з твого боку.
Так, я…
Я хочу, щоб ти все бачила.
Надіюся, Тео подбає про тебе.
Тобто я впевнений, що подбає. Здається, він хороший хлопець.
Я радий, що ти знайшла хорошого хлопця, Муларкі.
Ти цього варта.
Дякую.
Щасливої подорожі.
Не віриться, що це кінець.
Так. Лишилося одне заняття, а я ледве написала три розділи.
Я хочу подати заявку на поглиблений семінар наступного семестру.
Я теж! Я це зроблю, якщо ти зробиш.
-Справді? -Так.
-Чудово! -Добре.
Я просто не знаю, що написати.
Ну…
Кейт? Усе гаразд?
Що? Так, усе гаразд.
Я побачила людину, яка здалася мені знайомою.
Ти про Таллі Гарт? Я шокована.
Це точно була вона. Цікаво, що вона робить на кампусі?
Дякую, Генрі. Ми вам дуже вдячні.
Будь ласка.
Твоє ім'я переконало фінансистів.
Ти саме та зірка, яка потрібна,
щоб зробити цю тему близькою всім людям.
Ого. Це чудово.
Так?
Таллі. Так?
-Саме так. -Так.
Справді чудово.
Мушу зазначити, що нам доведеться жити на віддаленій базі в Антарктиці
кілька місяців.
По-моєму, це супер. Я за.
«ЕЛЛІС»
Мушу сказати, я здивувався, що ти так швидко погодилася.
Справді? Чому?
Бо більшість людей трохи подумала б,
перш ніж поїхати в Антарктику на кілька місяців.
Я слідую за інстинктами.
Так. І це не має нічого спільного з тим, що там сталося.
-Не розумію, про що ти. -Та ну, Талл. Я теж її бачив.
Мабуть, для тебе це було важко.
Усе гаразд.
Мені байдуже.
Я рада, що в неї нова подруга.
Я рада за неї.
Справді, це чудово.
Так, іди сюди.
Хочеш почути щось сумне?
Ти мій єдиний друг, Денні. А я навіть не знаю, чи ти мені подобаєшся.
Я тобі подобаюся. Ми подобаємося одне одному.
Мабуть, занадто.
Та я все одно твій друг,
і я завжди буду поруч.
Денні! Таллі!
Боже мій. Ти плачеш? Усе гаразд?
-Так, усе добре. -У нас була зустріч…
-Щодо глобального потепління. -Так
Це мене розчулило.
Так. Тропічні ліси, кити…
-Я спущуся з тобою. -Бувай.
-Привіт. Як ти? -Привіт! Добре.
Мені треба на фотосесію, а твоє таксі сигналить.
Кейт?
Думаєш, серветки від Джонні — це символічний подарунок?
Не знаю.
Він сказав, що хоче, щоб я могла все бачити.
Думаєш, він хоче, щоб я це побачила? Що мені судилося бути з ним?
Твоє таксі від'їжджає.
Думаєш, це знак, що мені не треба в Європу?
Я думаю…
що мене це не стосується.
Мені потрібна твоя допомога.
Думаєш, він досі мене кохає?
-Справді хочеш знати, що я думаю? -Так!
Тоді так, думаю. Я думаю, що він і досі кохає тебе.
-О боже. -Але…
-Але що? -Я також думаю, що це глухий кут.
Не хочеться це казати, бо я люблю цього хлопця і люблю вас разом.
Але він не може дати тобі те, що треба.
Може, колись, але зараз він не готовий.
Якби він був готовий, ти б знала точно,
бо він би тобі не серветки дарував.
Він би зізнався у своїх почуттях.
А поки що не чекай, доки він розбереться.
Зараз у тебе є чудовий хлопець на ім'я Тео,
який хоче поїхати з тобою в Париж.
Ви з ним разом назавжди?
Тобі поки що не треба знати. Просто їдь до Європи.
Добре проведи час. Життя надто коротке.
Чорт.
-Або я помиляюся. -Ні, ти маєш рацію.
Невже? Не знаю. Я не вмію будувати стосунки.
Це правда. Джонні — це вчора, Тео — сьогодні. Я їду в Європу.
Я недарма опекла сідниці!
Це правильно.
І не забувай, що відсутність посилює любов.
У цьому й проблема, я надто сильно люблю Джонні.
Я мала на увазі любов до мене, сучко.
Алло. Можна таксі до аеропорту?
О ні, мені треба зараз, типу…
Я довбана ідіотка.
Ні, не ви!
Сер, ні, вибачте, це я про себе. Я…
Алло.
-Чорт. -Гаразд. Ходімо.
-Ти про що? -Я відвезу тебе в аеропорт.
У тебе фотосесія для білбордів, щоб твоє обличчя висіло над Сіетлом.
-Трохи спізнюся. -На дві години.
Мала, це екстрений випадок.
Я твій екстрений контакт. Їдьмо.
Дякую. Що б я без тебе робила?
Тут краще, ніж у туалеті. Ніхто не проситься у комору під сходами.
Ось так.
Щось хруснуло?
Вибач, Леоне.
-Добре. -Гаразд.
Добре.
Будь спокійна.
Не думай про труп під сходами.
-Здається, це можливо. -Гаразд.
Заходьте, ваша честь.
Я не суддя.
-Так. -Я офіцер з УДО Джонсон.
Дороті вдома?
Здається, вона ще не вдома.
Бо сьогодні…
-Сьогодні вона… -Вона займається волонтерством.
-Так. У… -Волонтерством.
-У лікарні. -У лікарні для хворих дітей.
О, вітаю! Ви, мабуть, офіцер Джонсон.
Поговорімо на кухні?
Хочете чашку кави?
-Добре. -Так.
Чудова робота. Усе просто ідеально.
Я думав, це буде дуже романтична мить для пропозиції одружитися.
Ти на драбині, я на одному коліні.
-Ми знову про це говоримо? -Ні.
Той, хто освідчиться в цю мить,
може сказати щось типу…
Кейт Муларкі,
ти єдина, з ким хочу вішати гірлянду.
І ти єдина, з ким я взагалі хотів вішати гірлянду.
Знаю, цей шлях був не завжди легкий.
І ми не знаємо, що принесе майбутнє,
але я розумію одне.
Лише з тобою я хочу зіткнутися з цією непевністю.
Ти моя партнерка.
Моє кохання.
Мій екстрений контакт.
І тому я прошу тебе стати моєю дружиною.
Тепер і назавжди.
Щось таке. Не знаю.
Ого.
Шкода, що ти не освідчуєшся.
Я знаю. Це була б гарна промова.
Так, дівчині важко відмовитися від такої пропозиції.
-Не дражнися, Муларкі. -Це ти дражнишся.
Гаразд.
Я більше не дражнюся.
-Стривай, Джонні… -Я довго її носив.
Чекав ідеальної миті.
То що скажеш?
Кетлін Скарлет Муларкі,
ти вийдеш за мене?
Знову?
До біса.
-Це «так»? -Це «так».
-Це «так»! -Так.
Так.
-Не віриться, що це спрацювало! -А ти повір!
-Годі. -Ми це зробили!
Може, варто стати злочинницями?
У вас буде багато шансів,
бо нам доведеться робити це щомісяця,
коли до нас приходитиме офіцер Хеппі.
Піду кайфону.
Вона ніколи не буде моєю мамою, правда?
І ніколи про мене не дбатиме.
Усе гаразд. Ми подбаємо одна про одну.
Господи, Муларкі, ти без вагань допомогла мені сховати труп!
-Довелося. Це екстрений випадок. -Так.
Що робити з Леоном?
Цікаве питання.
Боже мій.
Я голодний.
Морозиво залишилося?
-Так. -Так!
-У нас багато морозива! -Багато морозива! О боже!
Він не мертвий! Нас не посадять!
Я вже забула, як люблю секс після заручин.
Може, повторимо?
Мара скоро повернеться.
Слушно.
Тоді я піду в душ.
Моя наречена.
ТАЛЛІ ГАРТ
ПОДЗВОНИТИ ЗАКРИТИ
Алло.
Боже, сучко, ти ніколи не повіриш, що сталося.
Ви назвали мене сучкою? Хто це, в біса, така?
О, це…
Це Кейт Муларкі.
З письменницької майстерності.
Вибач, у мене не визначається номер.
Як справи, Кейт?
Сталося щось неймовірне.
А? Я заінтригована. Що таке?
Ми з Джонні щойно заручилися.
Га? Я думала, ви одружені.
Були, але потім розлучилися, потім знову зійшлися,
і я не хотіла одразу заміж.
А тоді я сказала: «До біса».
Гаразд, це чудово.
Але я пишу оповідання.
Отже…
Так, я… Я теж зайнята.
Побачимося на заняттях?
Так.
Обов'язково.
Привіт, сусідко.
Я приніс тобі дещо.
Найсучасніша технологія
з підігрівом для холодної погоди.
-Тримай. -Який чудовий жест, Спортсмене.
Я дуже радий за тебе.
Але й сумуватиму за тобою.
Можна так казати?
А чому ні?
До речі, якщо я помру в тундрі,
ти першим дізнаєшся.
Так? Чому?
Ти мій екстрений контакт, друже.
Це честь для мене.
Я ніколи раніше не був екстреним контактом.
Ну, мені треба йти.
-Ми з Селестою йдемо вечеряти. -Так, а я збираю речі.
Так.
Гарної подорожі, Таллуло Роуз.
Я буду думати про тебе.
Справді?
Так.
Як завжди.
Муларкі!
Я облажався. Ясно?
Серветки для окулярів — хрінь собача.
Ти — найкраще, що зі мною було.
Вибач, що я так довго це не розумів.
Муларкі! О, Муларкі!
Будь ласка, не їдь.
Я кохаю тебе!
Хотіла б я мати кращі новини.
Висипка на грудях — рідкісна й дуже агресивна форма раку,
відома як запальний рак молочної залози, третя стадія.
Треба негайно почати лікування.
Кейт.
Талл.
Таллі!
Талл!
Таллі!
Таллі, ти там?
Таллі!
Переклад субтитрів: Марія Цехмейструк