Den dukker nok opp. Du har nok lagt den på feil sted.
Og husk at notatboken ikke fant avataren.
Det gjorde du.
Notatboken kan ha vært nyttig for å samle tankene,
men din uopphørlige innsats førte deg til avataren.
Han stakk av!
Den ultimate krigeren!
- Han er en feiging! - Det vet jeg ikke noe om.
Men det er tydelig at denne avataren ikke er det du eller noen hadde forventet.
Det vet vi ikke før vi finner ham. Og jeg skal finne ham.
Jeg er tronarvingen. Det må bety noe.
- Selv på dette drittstedet. - Selvsagt.
Og i dette tilfellet er det nettopp fordi vi er i en roligere del av verden
at vi har en fordel.
Hvor mange steder kan en avatar gjemme seg?
Kyoshiøya er bare noen timer herfra.
Ifølge denne var avatar Kyoshi den tøffeste krigeren,
en mester i avatartilstanden.
Kanskje jeg kan lære å kontrollere kreftene før...
Du dreper noen?
Før det skjer igjen.
- På tide å dra hjem. - Hva?
Vi reddet ham fra ildtemmerne. Nå er det på tide å dra hjem. Min plikt...
- Vår plikt er å beskytte landsbyen. - De kan beskytte seg selv.
Hva hjelper det å redde Ulvebukta om vi ikke redder verden?
Katara, hører du deg selv? Redde verden.
- Vi. - Hvorfor ikke?
Hvis verden skal ha en sjanse, trenger den Aang.
Og du har rett. Vi har en plikt til å beskytte avataren.
Vil du beskytte ham? Han som nesten blåste oss ned fra fjellet.
Det handler om mer enn å hjelpe Aang. Siden han kom, har livet mitt endret seg.
Før ham kunne jeg ikke temme vannet i et fingerbøl.
Se hva jeg kan gjøre nå! Og det er etter én dag!
Se deg rundt.
Se hvor vi er nå.
Jeg vet ikke med deg, men jeg kan ikke dra tilbake.
Katara, det er noe galt med vesken din.
Det er maten vår.
- Hva er det? - En bevinget lemur!
Himmelen pleide å være full av dem.
Hva er dette?
Min kjære Katara.
Denne skriftrullen har gått i arv blant stammens vanntemmere i generasjoner.
Den inneholder alt du trenger å vite for å begynne temmeopplæringen din.
Du aner ikke hvor vanskelig det har vært å holde denne skjult.
Men når lldnasjonen jaktet på temmere, var det for farlig å gi deg den.
Men nå som du har dratt ut i verden, bør du ta det som tilhører deg.
Du er en vanntemmer.
Det er det du alltid har vært og alltid vil være.
Glem aldri det.
Dette ville ikke ha skjedd om vi ikke hadde dratt hjemmefra.
Vi drar til Kyoshiøya og ser hvordan det går.
Aang, er du klar til å dra?
Det er noe jeg må gjøre først.
Du var der for meg hele livet...
...og jeg var ikke der for deg.
Farvel, Gyatso.
Jeg er lei for det.
KRIGERE
Vil du bli med oss, Momo?
Momo?
Ja. Han ser ut som en Momo, ikke sant?
- Slik du ser ut som en Sokka. - Kan ikke motsi det.
Du smaker nok som kylling.
Zuko, du må smake på denne. Den har...
- Hva har den? - Vaktelegg.
Vaktelegg. Veldig godt for...
Vitalitet?
Vitalitet!
Hva gjør vi her, onkel?
Denne havnen huser hovedkvarteret til den regionale Ildnasjonslederen.
Et sentrum for lokal informasjon.
Hvis noe uvanlig skjer i nærheten, blir det rapportert hit.
Har du gått fra vettet?
Vil du spørre en Ildnasjonsleder om de har sett avataren?
Hvis det kommer ut, vil hele verden lete etter ham.
Jeg kan miste alt.
Ro deg ned, prins Zuko.
En ting du må lære, er hvordan du får det du vil ha
uten å avsløre dine sanne intensjoner.
Du må bruke takten din, empati.
Men viktigst av alt, må du ha...
Klebrig ris!
Onkel, vi har ikke tid til dette.
Der er hun. Den enorme og skumle dama.
Sjekk dette.
Sokka, skal du bare gå inn dit?
Aang!
- Sokka! - Hva skjer?
Se opp!
Dere er på hellig grunn.
Stopp! Dere gjør en feil. Han er avataren!
Det ville ha vært tegn om han var avataren.
Jeg tror det kan være et tegn.
Det er lenge siden vi har hatt besøk, og med god grunn.
I hundre år
har Kyoshiøya vært trygg fra krigens herjinger
ved å holde oss for oss selv.
Vi forventer at omverdenen gjør det samme.
Vi er ikke her for å skape trøbbel. Jeg vil bare lære mer om avatar Kyoshi.
Jobber ikke dette stedet med å holde minnet hennes i live?
- Vi er ingen trussel. - Nei.
Men de neste gjestene kan være det. Vi kan ikke gjøre unntak.
Vi er ikke hvem som helst. Han er avataren.
Ifølge dere og refleksjoner fra en statue.
Jeg vet du er redd. Jeg vet ikke hvordan livet har vært her.
For å være ærlig, vet jeg ikke hvordan livet har vært noe sted.
Jeg har vært borte en stund.
Men der jeg er fra, hjelper folk hverandre.
Jeg vet at jeg ikke hører til her.
Det er noe jeg har følt en del i det siste.
Men hvis du kan hjelpe meg,
om jeg kan lære å være avatar,
kan jeg kanskje ta med det stedet jeg kjente,
en verden der folk var lykkeligere, tilbake.
Gjør det noe å la ham titte i noen bøker?
- Det handler ikke om dem. - Hvem andre som kan komme, jeg vet det.
Om han er avataren, hvordan kan vi snu ryggen til ham?
For en sterk kriger.
- Med et godt hjerte. - Mor.
Suki, du er for ung til å forstå at det er mange i verden
som ville utnyttet det gode hjertet.
Jeg er ikke for ung. Jeg har bare ikke sett verden.
Jeg har blitt minnet på at Kyoshi ofte tjentepå fremmedes godhet.
Og som avatar trodde hun på å hjelpe de som ikke kunne hjelpe seg selv.
Så vi åpner landsbyen for gjestene i 48 timer.
Jeg stoler på at dere vil respektere sjenerøsitetens grenser.
Jeg forstår at dere ikke vil ha oss her. Jeg ville gjort det samme.
Alle disse menneskene er et stort ansvar.
Jeg tar det ansvaret på alvor. Jeg er vokter i landsbyen min også.
- Du? - Ja.
En vokter?
Hvordan beskytter du folket ditt om du er her?
Det gjør jeg ikke.
Jeg mener, jo.
Jeg er kanskje ikke der fysisk, men likevel.
Jeg må redde verden først.
Hva var det igjen?
Jeg beskytter Aang, så jeg beskytter landsbyen...
Poenget er at vi har mye til felles. Vi er begge krigere, ikke sant?
Før hun døde, trente avatar Kyoshi en elitestyrke i sitt bilde.
Klar til å beskytte våre hjem og vår livsstil.
Tradisjonen har gått i arv i generasjoner,
og det er nå en ære å beskytte samfunnet og avatarens verdier.
Det er derfor jeg ikke bare er en kriger. Jeg er en Kyoshi-kriger.
Hvor er lederen din? Jeg trenger overvåkningsrapporter nå.
- Unnskyld meg? - Og kart.
Nautiske kart. Jo mer detaljert, jo bedre.
- Og du er? - Prins Zuko.
For en ære å ønske en ekte kongelig velkommen til vår beskjedne base.
- Hva kan jeg gjøre for kronprinsen? - Som jeg sa...
Beklager nevøen min.
Vi har vært til sjøs lenge, og manerene har blitt like rustne som ankrene.
Ingen grunn til å beklage, og tilgi oss også.
Vi får ikke mye viktig besøk her.
Og langt mindre den berømte "Vestens drage".
Som nevøen min sa, ser vi etter kart og overvåkningsrapporter.
Vi håper å spore flokker av hoppende haiblekkspruter.
- Haiblekkspruter? - De migrerer på denne tiden av året.
De er nydelige, grillet med et snev av sitron.
Jeg skjønner.
Alt jeg kan gjøre for å hjelpe.
Hvis du kan gi meg til i morgen, kan vi finne det du trenger.
Veldig snilt, kommandør...
Kommandør Zhao. Til tjeneste.
- Noen må sette en bjelle på deg. - Det er mat i landsbyhuset.
Utrolig! Du er et naturtalent.
- Dette er de enkle formene. - Det er mer enn du kunne før.
Du har lært fort. Du er en ekte vanntemmer, Katara.
Du burde også øve.
- Avataren må mestre de fire elementene. - Kanskje senere.
Jeg kan ikke se for meg hvordan det er å vite at du må redde verden,
men å unngå trening betyr ikke at du slipper unna ansvaret.
Jeg vet det.
Gyatso var den som trente meg.
Jeg har aldri trent med noen andre.
Det går bra.
Vi gjør det sammen.
Vi skal ingen steder.
Eller la meg bruke deg som målskive.
Ikke som hjemme, men ikke dårlig.
Prøv noe sånt en gang til.
Er du virkelig en lufttemmer?
Du må innrømme at han er flink med folk.
Han vet hvordan man knytter bånd til folk, sånn som han gjorde i går.
Det er hans virkelige kraft. Kontakt. Å bygge broer.
Det er slik han skal være avataren.
Der er verdens frelser.
Er det sånn det er å ha folk utenfra her?
Du husker ikke tiden da krigen raste rundt oss,
og vi levde i konstant frykt for Ildnasjonen.
Det er en grunn til at vi har unngått det i alle år.
"Unngått." Vi har unngått mye ved å leve som vi gjør.
Uansett, vi har vært trygge.
Men ikke lykkelige.
Gutten er kanskje underholdende, men det betyr ikke at han ikke er farlig.
Han er en trussel. Jo før han og vennene er borte fra øya,
jo bedre er det.
- Avataren? - Ja.
- Har han funnet avataren? - Ifølge mannskapet hans.
De skal ha sett ham i en vannstammelandsby.
Prins Zuko fanget og mistet ham.
Hvis Zuko ber om informasjon, betyr det at han fortsatt er i området.
Samle info om nylige observasjoner, alt utenom det vanlige, uansett hvor lite.
- Gjør det fort. - Sir.
Seriøst? Bjelle. Tenk på det.
Laget den selv.
- Den er flott i kamp og jakt og... - Jakt?
Jakt, ja.
På tigerhvaler.
Ja, tigerhvaler er farlige.
Dødelige tigerhvaler.
Jeg kan gå gjennom det grunnleggende om du vil.
Det var ganske bra.
Sørlige vannstammekrigere er mer kjent for nærkamp.
Nå?
Ok.
Greit.
Det holder!
Ingenting om avatartilstanden eller kreftene hennes.
Ingenting som kan hjelpe meg å trene.
Hvordan finner jeg ut hvordan jeg redder verden?
Hvordan hindrer jeg Ildnasjonen i å skade flere?
Hun var foreldreløs.
Hun bodde på gata til hun ble ansatt som hushjelp for øyas rikeste familie.
Hun var stille og snill. Ingen ante at hun ville bli avatar.
Hvordan gikk hun fra dette...
...til det?
"Bare rettferdighet kan skape fred."
Jeg ville aldri slåss, og jeg er redd for å skade noen.
De andre barna pleide å si at jeg var heldig,
for jeg trengte aldri å trene.
Men jeg måtte trene.
Ikke for å utvikle kreftene mine, men for å holde dem under kontroll.
Unnskyld!
Ingen sa noe, men jeg merket at de var redde for meg.
Akkurat slik du og Sokka var da jeg havnet i avatartilstanden.
Hva om ingenting her kan hjelpe meg?
Om jeg aldri lærer å kontrollere kreftene? Hvor mange blir skadd?
Se for deg hva som skjer om du ikke prøver.
Du er ikke alene.
Ifølge dette er alle tidligere avatarer inkarnasjoner av sine tidligere liv.
Du er ikke alene. De andre avatarene er inni deg.
Vil du at noen skal lære deg det, må du få kontakt med dem.
Svarene er ikke her inne.
De er inni deg.
Hva er det?
Zhaos båt.
Den er borte.
Zhao?
Han hørte om en flyvende ku nær Kyoshiøya og seilte ved daggry.
En flyvende ku?
Han vet om avataren.
Vi må komme dit før ham.
Tre av.
Verden trenger avataren. Verden trenger deg, Aang.
Men tenk hva som vil skje...
- Jeg er redd for kreftene mine. - De er borte.
Da verden trengte avataren som mest, forsvant han.
- Jeg ønsker ikke kreftene. - Derfor er du en flott avatar.
Avatar Kyoshi, hjelp meg.
Aang?
Aang!
Det var på tide.
Unnskyld. Jeg visste ikke hvordan jeg skulle nå deg.
Jeg visste ikke om jeg kunne nå deg.
Det er mye du ikke vet.
- Kan vi ikke kjøre fortere? - Vi har toppfart.
Alt som kan gjøres, blir gjort.
Du har ventet i tre år. Du kan vente litt til.
Tre år.
Noen ganger trodde jeg aldri at jeg ville finne avataren.
Men det er nesten verre nå som jeg vet at han er nær.
For nå er sjansen til å dra hjem ekte.
Noen ganger kan håp være grusomt.
Vi nærmer oss Kyoshiøya.
Jeg tror jeg får taket på...
Du må snu motstanderens krefter mot dem.
Gjenspeile styrken deres.
- Takk, du er en god lærer. - Og du er en utmerket elev.
Du fikk sikkert hjelp fra tidligere opplæring.
Som landsbyens beskytter.
Ja, beskytter.
Det er ikke stort behov for en ekte kriger der jeg er fra.
Jeg syns du er en ekte kriger.
Ikke som deg. Du er ikke engang en temmer, og du er den råeste jeg har møtt.
Å ikke være temmer betyr at vi må være enda bedre enn temmerne.
Vi kan ikke omforme fjell og brenne skoger,
så vi må slåss med det vi har.
Det som betyr noe, er ikke kraften på innsiden.
Det er viljen og begjæret.
Hjertet.
Sannheten er at jeg misunner deg.
Jeg har alltid lurt på hvordan verden var utenfor,
men har aldri hatt mot til å dra.
Jeg har alltid lurt på hva jeg ville finne.
Nå vet jeg det.
- Bjellen! - Hører du den også?
- Vi må dra. - Hvorfor? Hva skjer?
Det er byalarmen. Det kommer noen.
Aang!
Du må komme tilbake nå. Hvor er du?
Det er mange dimensjoner ved å være avatar.
Du må være en beskytter, en general, en megler, en guide.
Du må fylle flere roller, og mange av dem krever enestående styrke.
Er det derfor jeg må beherske alle disiplinene? For å bli sterk?
Ja, og for å hjelpe deg å få kontroll over den ultimate kraften.
Avatartilstanden er en kombinasjon av tidligere liv
som fokuserer energien gjennom deg.
Avatartilstanden gir deg styrken til tusen temmere.
Jeg har sett det.
Den er farlig.
Hvis den er ukontrollert, ja,
men den kan være det ultimate våpenet, og den kan redde livet ditt.
Vi er for sene. Det er ingen vei rundt. Han må ha nådd landsbyen.
I Pai Sho er ikke det første trekket alltid det beste.
Kunnskap om motstanderen, å vite hvor han kan dra,
er viktigere enn fart.
Der det er én avatar, kan det være en til.
For en nydelig øy.
Vi ønsker deg velkommen, kommandør.
Skulle ønske vi hadde fått beskjed på forhånd.
Vi er ikke forberedt på gjester.
Det er ikke det jeg har hørt.
Jeg hører at dere fikk uventet besøk her om dagen.
Du tar nok feil. Vi liker å holde oss for oss selv.
Jeg har hørt det.
Ja, jeg har hørt at Kyoshiøya har en beundringsverdig fortid av å forbli,
skal vi si, ubetydelig.
Derfor har det ikke vært behov for at Ildnasjonen
involverer seg i deres affærer.
Jeg vil ikke at det skal endre seg på grunn av en utenforstående.
Kommandør, slik jeg ser det,
er du og dine menn de eneste utenforstående her.
Et uheldig perspektiv.
- Er det greit om vi tar en titt? - Jeg forventet det.
Ta dem og finn avataren!
Vil du vite hva avataren er? Det kan jeg ikke si.
Alle avatarer er forskjellige. Vi er formet av ulike krav i vår tid.
Så jeg må finne ut av det selv?
- Det er en del av reisen. - Men hva om jeg skader noen på veien?
Hvor mange har blitt skadet fordi du ikke har vært her?
Om du rømmer fra ansvaret igjen, vil enda flere bli skadet!
En avatar setter egne plikter over alt annet.
Selv livet ditt!
Jeg har vært som deg.
Men jeg så hva som sto på spill,
og jeg skal vise deg hva som vil skje om du mislykkes.
Tragedie venter i nord, og med mindre du gjør noe,
vil en ny rase av temmere bli utslettet akkurat som luftnomadene.
Du spurte meg hva det betyr å være avatar.
Det betyr å være en kriger.
En mektig, nådeløs kriger.
Det kommer flere.
- Vi kan ikke stoppe dem. - Hvor er vennen din?
Du sa han kunne hjelpe oss. Hvor er avataren?
Hva om jeg gjør det og alt blir verre?
Det blir det.
Din tilstedeværelse i denne verden vil gjøre ting verre.
I begynnelsen vil begge sider kjempe hardere fordi avataren er tilbake.
Håp kommer ikke uten en pris.
Du. Jeg kommer meg forbi uansett.
Hva som skjer med deg, er ditt valg.
- Hva er poenget? - Vil du at det blir lett?
Dette blir ikke lett.
Unngår du pliktene dine, står ikke bare verden i fare,
du vil ikke engang kunne redde denne øya.
Denne øya? Fra hva?
- Fra faren du har satt dem i nå. - Vennene mine.
Jeg advarte deg!
Ingen står i veien for meg!
Du ville lære om avatarens kraft.
Jeg skal vise deg hva den kraften kan gjøre.
Umulig.
Trekk tilbake.
Tilbake til skipet!
Aang!
Det går bra.
Dette er min feil.
- De kom for meg. - Derfor må dere dra.
- Nå. - Vi kan ikke bare forlate dere.
De vil ha avataren, ikke oss.
Det er ingenting vi har mistet her som ikke kan erstattes,
og du har gitt oss noe mye mer verdifullt i retur.
En grunn til å tro på landsbyen vår, på oss selv...
...og på avataren.
Godt jobbet, avatar.
Jeg skulle ønske vi hadde mer tid.
Jeg vet det.
Jeg også.
Takk, Sokka.
For hva da?
For at du ga meg verden.
Ha det!
Betyr dette at du ikke vil dra hjem lenger?
Og la dere ha all moroa?
Og noen må hjelpe ungen. Det kan bli vanskelig for ham.
Zuko vil ikke gi opp, og han er farlig.
Fiffig triks der borte, kanalisering av skummel dame.
Får vi se mer av henne?
Kyoshi sa at jeg bare kan påkalle tidligere avatarer i deres områder.
- Hva mer sa hun? - Vi må til den nordlige vannstammen.
Noe forferdelig vil skje der.
Noe bare jeg kan stoppe.
Da drar vi nordover før Ildtemmerne tar oss igjen.
Vanntemmerne der er de beste i verden. De kan trene deg.
Du trenger ikke å gjøre dette alene.
Du har meg, Katara og en flyvende pelsball.
Hva mer trenger du?
Virkelig?
Den ba jeg om.
Jeg svarte bare på meldinger om forstyrrelser på Kyoshi.
Jeg ante ikke at avataren var der.
Om Deres Høyhet hadde vært mer imøtekommende,
kunne vi ha unngått denne misforståelsen. Jeg håper vi kan legge det bak oss.
Selvsagt, kommandør.
Ikke si noe til noen.
Om avataren.
- Ingen andre kan vite det. - Selvsagt.
Jeg forstår hvor sensitiv informasjonen er.
Og hvis jeg får lov,
vil vi kunne bruke dobbelt så mye ressurser på jakten sammen.
Selvsagt skal Deres Høyhet ta ledelsen i alt som skjer...
- Vi gjør ikke... - Godt forslag, kommandør.
Det er en ære å ha ditt partnerskap og din lojalitet.
Tro meg, ingenting er viktigere enn å vite hvem jeg skal være lojal mot.
For Deres Høyeste Eminense, verdens store flamme,
er jeg bare en ydmyk tjener i Sørishavet.
Men jeg har viktige nyheter til deg.
Jeg vet dette kan komme som et sjokk,
og du kan bli fristet til å avfeie det som rykter eller vrangforestillinger,
men vær trygg,
jeg har sett disse hendelsene med mine egne øyne.
Det er derfor jeg kan rapportere en forbløffende utvikling.
En som kan endre Ildnasjonens fremtid.
Avataren er tilbake.
Tekst: Trine Friis