Välj klokt.
En flygande bison är en livskamrat.
Här har du ett äpple.
Vad fina de är!
Här.
-Ta emot! -Vänta på mig!
Han härmar mig!
Här! Och så ner här!
Vi ska visst vara tillsammans för alltid.
Appa.
Var är han?
Hitta honom!
NÅT HAR GÅTT SÖNDER
När jag kan röra mig igen ligger ni pyrt till.
Jag ska minnas dina knarrande skor.
Dig också, andedräkten.
Är ni så lata att ni kan bära in mig?
Omänskliga lakejer!
Vänta! Kom tillbaka! Nej! Ni kan inte bara…
Jo. Ni lämnade mig bara.
Vem är det?
Sokka!
Sai?
Lever du?
Jag trodde aldrig jag skulle se dig igen!
Vi har letat överallt efter dig.
Har du sett Amita? Eller hört av Teo?
Nej, beslagtar nog alla brev.
Sokka, jag är så glad över att se dig! Så glad!
-Jo, Sai… -Ja?
Kan du vända på mig?
Menar du att du och pappa inte förstod att ni byggde vapen åt Eldnationen?
Visste jag att vi hade avtal med Eldnationen?
Ja.
Men jag trodde att de gällde odlingsutrustning.
-Handel har inga… -Inga gränser.
Jag har förstått det.
Avtalen ska sägas upp.
-Är det sant? -Jag ska ordna det direkt.
Jag har alltid hoppats att du ska ta över en dag,
så du kan börja forma företaget efter eget huvud.
Så som du önskar att det ska vara.
Du har tydligen gjort avataren till en skicklig jordbändare.
Om jag hade vetat om din talang hade jag inte reagerat så starkt.
Det här är ingen affärsförhandling, mamma.
Kan du inte prata med mig som om jag vore din dotter?
Jag vet inte hur man gör.
-Se mig som en bland alla andra. -Men det är du inte.
-Du är min sköra… -Kalla mig inte skör.
Snälla, lyssna på mig ett ögonblick.
När man får barn…
…tror man att man ska bli deras vägledare i livet.
Att man ska dela med sig av sina egna lärdomar.
Redan när du föddes
visste jag att du skulle behöva hantera sånt som jag knappt kunde föreställa mig.
För jag vet ingenting om hur det är att vara…
…blind.
När du gav dig av tänkte jag…
…att det kanske är jag som är den som är skör.
Du tar dig an världen med mer styrka,
självförtroende och värdighet än nån Beifong har gjort.
Alltså…
Kanske inte värdighet.
-Vad menar du? -Jag vet inte.
Känner du aldrig att folk tar en massa för givet bara på grund av vårt namn?
Jo, hela livet.
Jag blev osams med mina vänner.
-Med avataren? -Ja.
Jag trodde att de förstod mig, men jag…
Jag vet inte.
Hör på.
-Jag vet att du vill att jag kommer hem. -Ja.
Det är därför jag är här.
Jag lovar dig att saker kommer att förändras.
Jag är inte redo.
Jag måste åtminstone prata med dem.
Reda ut allt.
Du ska göra det som känns rätt.
Jag har en vagn som väntar, så…
-När du känner dig redo… -Nej.
Vänta inte på mig.
Det kan ta tid.
Ta den tid du behöver.
Nu dricker vi upp vårt te.
Som när du var liten.
Du anar inte hur många som har friat sen jag kom hit.
Män är såna uslingar, eller hur?
Som de där stollarna din far sände efter dig.
Mamma, jag…
Jag känner mig konstig.
Jag borde ha kommit själv.
Vi kunde ha gjort det här för länge sen.
Förlåt.
Det här är mitt fel.
Vem är du?
Det vill du inte veta.
Du åkte fast när du hjälpte mig. Klart att jag vill veta.
Jag vill tacka dig.
Nej.
Nu måste du vända dig om.
Zuko?
Ska vi slåss på liv och död nu?
-Jag tänker inte slåss. -Allvarligt…
Du.
Du!
-Vilken idiot jag är. -Nej.
-Jag som trodde att du var god. -Jag försöker.
Aang hade rätt.
De hade alla rätt.
Det jag gjorde var bara dumt. Och själviskt.
Jag utsatte oss alla för fara. Jag förtjänar det här.
Att bli inlåst i en grotta med ett monster.
Mina vänner, ni undrar säkert vad ni gör här.
Jordkungen har fått höra om en plan för att undergräva stans säkerhet.
Jag har fått order om att rensa ut konspiratörerna,
och några av dem sitter här vid bordet.
Var är general Sung?
-Hon har gripits för förräderi. -Va?
-Dai Li ska ta kontrollen över armén. -Det är en kupp!
-Generalen har visat sig vara illojal. -Var är kungen?
Vi vill tala med kungen.
Då får vi se vem som egentligen har makten.
Jag kan illustrera det för er.
Vad har Kyoshi-krigarna med Ba Sing Ses affärer att göra?
Ingenting.
Nej, vänta!
Jag har ändrat mig om vår uppgörelse.
Jag vill ha flyktingarna.
Och avataren.
Och stan.
Ba Sing Se tillhör Eldnationen nu.
Har du nåt att säga om det?
Nej…
…prinsessan.
Ledig.
Var har vi missat?
Ett bra namn.
Fridfullt, men samtidigt vildsint.
Att namnge nåt är att drömma om dess framtid
och om dess ställning i världen.
Bo! Yize!
Välkomna till Jasmindraken. Det vanliga?
Ge mig en special. Jag har knappt fått en blund.
Dai Li slog till där jag bor. De hittade Den målade damen.
-Och kumpanen. -Ja, de tog killen i den blå masken också.
-Så går det när man vill göra gott. -Mushi…
Mushi?
Mitt te…
Kusten är klar.
För tillfället.
Tack för hjälpen.
Dai Li är överallt idag.
Jag hörde att Den målade damen greps igår.
Katara?
Det är tack vare henne vi är med i fajten.
Och Toph Beifong lämnade stan i morse med sin mor.
-Va? -Jag vet inte.
-Och Sokka? -Han har inte synts till.
Dai Li har ett hemligt underjordiskt fängelse. De är nog där.
Nån av oss kan skugga en Dai Li-agent.
-Vi vill hjälpa till. -Det är för farligt.
Jag flyttade från Senlin till Gaipan och kriget följde efter.
Sen flyttade jag till Omashu och kriget följde efter. Nu är vi här.
Vi kan inte fly undan faran. Vi måste möta den.
Okej.
Men jag löser det här.
Okej.
Men snälla Aang, var försiktig.
Ja.
Och när du hittar Sai, säg att…
Ja. Det ska jag göra.
Tack.
Dai Li har övertagit befälet för murvakten,
vilket betyder att styrkorna nu är under vår… Din kontroll.
Vi har också tillfångatagit avatarens följeslagare,
men avataren själv kom undan.
Han lär söka upp sina vänner.
Nån mer tillfångatogs i natt.
Han hade de här.
Var är han nu?
Vid Laogai-sjön.
-Hon sa att hon skulle döda Zuko. -Ja.
Du gav henne svärden.
Ja.
Du berättade var Zuko var.
Ja.
En symbol för enigheten mellan våra folk.
Ja.
Älskar du typ inte Zuko?
Jag älskar dig också.
Men jag hade dödat dig.
Ja.
Det är sant.
Jag kan bända upp den.
Inte så svårt.
Okej, kanske lite svårt.
General Iroh.
Vad gör du här?
Jag är ingen general längre.
Jag är här av samma skäl som du. För att rädda nån.
Okej.
Vi kan hjälpas åt.
Men det här blir inte lätt.
Några nya vänner sa att det finns en annan ingång.
Avatar Kyoshi satte in en hemlig dörr.
Okej. Då går vi.
-Vill du ha hjälp? -Inte av dig.
-Det där tar oss inte härifrån. -Jaså?
Det tar oss inte ut från fängelset du förtjänar att sitta i.
Jag litade på dig.
Var det här planen från början? Visste du att det var jag?
Är du ute efter att hitta Aang? Är det här fällan?
Ska han komma hit för att rädda mig, så att du får din belöning?
En så genomtänkt plan har jag aldrig kommit på.
Jag hade ingen plan.
Jag såg Dai Li attackera dig. Jag tänkte inte. Jag agerade bara.
Visst.
Ska jag tro på Eldfurstens son när han spelar oskyldig?
Du har krig, våld och hat i blodet.
Hela generationer har gått förlorade för din familjs makthunger.
Skogar har brunnit.
Familjer har splittrats.
Folk som inte finns längre.
På grund av dig och din far
och hans far.
Och alla små män ända tillbaka till Sozin.
Alla vattenbändare i min stam har förts bort eller dödats.
Barnen fördes bort.
Men inte jag.
För att jag gömde mig.
Den skulden måste jag leva med dagligen.
Jag känner skuld för att jag överlevde.
Vad känner du?
Ingenting?
Hur har du mage?
Du anar inte vad kriget har tvingat mig att utstå!
Mig personligen.
Eldnationen tog ifrån mig min mamma.
Jag är ledsen.
Det är nåt vi har gemensamt.
Det var århundraden sen dörren användes.
Hur åkte Zuko fast?
Han gjorde gott och togs på bar gärning.
-Jag visste att han hade mer i sig. -Avatarens skarpsinne vägleder dig.
Jag har tagit mig ända hit tack vare mina vänner.
Jag sköt bort dem, och de åkte fast. Där har du mitt skarpsinne.
-Det var säkert inte bara ditt fel. -Jodå.
Jag var självisk. Jag tänkte bara på mig själv.
Men…
…jag ska bättra mig.
Jag ska göra allt för att rätta till det, och vara den mina vänner behöver.
Nej.
Det borde du inte göra. Det kan du nog inte ens göra.
Det skulle inte hjälpa dem.
Du skulle bara förlora dig själv.
Sann vänskap överlever sanningen. Den kan till och med växa.
Du måste vara dig själv,
men samtidigt låta dem vara sig själva.
Men tänk om de inte gillar den jag är?
Det ligger bortom din kontroll.
Har du lyckats med det?
Med att verkligen vara dig själv?
Det är ett livslångt arbete. Jag jobbar på det i detta nu.
Tydligen
så använde Kyoshi samma fängelse för hundratals år sen.
Det är en avatardörr.
Vi måste bända alla fyra element.
Tur att vi sprang på varann, då.
Vänta här, Momo.
Nej, jag vet!
Det var tjejen i Kyoshi-förklädnad.
Hon kan muskelbända eller nåt, så nu kan jag inte röra mig.
-Ja. -Så klart.
-Jag är åtminstone här med dig. -Sant.
-Vi kan ta oss ut tillsammans. -Det går inte.
Vad menar du? Du och jag klarar vad som helst!
-Jag vet ingen smartare. -Jag har försökt. Både ädelt och tappert.
När de grep mig förhörde de mig på palatset, men jag avslöjade inget.
Då låste de in mig i det högsta tornet.
Jag bad att få träffa kungen.
Jag förstår mig på kungligheter. En viss status har jag.
Men de vägrade.
Jag sa att jag hade viktig information, men de hånskrattade åt mig.
De bände igen dörren. Det small. Det var otroligt stressande.
Då frågade jag mig själv vad Teo skulle göra.
Och trots min låga moral gjorde jag ett djärvt rymningsförsök.
Hur då?
Jag knöt ihop lakan och kastade ut dem.
-Lysande. Nyttja det som finns. -Katastrof. Avståndet blev fel.
Jag försökte igen, nu med sprängmedel.
-Sprängdeg? -Ja, fast hemlagad.
Ögonbrynen växer ut igen.
-Sen då? -Sen blev jag inspirerad.
-En förklädnad. -Ja!
-Jag åkte dit direkt. -Nej!
Jag har tydligen ett säreget utseende.
-Oj, lite hjälp här. -Jag fixar det.
Okej…
Men du kom väl på en ny plan?
Nej.
Sen flyttade de mig hit.
Och jag började misströsta.
Min son utkämpar ett krig där ute.
Amita.
Vi hade precis hittat varann. Nu har jag förlorat henne.
Och när avataren och du behövde mig…
…kom jag till korta.
Men det är bra vetenskap.
Du misslyckades.
Misslyckanden är en chans att lära sig nåt.
Man misslyckas hundra gånger innan man hittar en lösning.
Sen misslyckas man hundra gånger till med nästa steg.
För att lyckas måste man misslyckas tusen gånger.
Se dig omkring. Väggarna är av sten. Dörrarna av metall.
Vi är inga bändare. Vi kommer att dö här.
Väggarna består av kristaller också.
Du har rätt. De är inte bara av sten.
-Kristaller har andra egenskaper. -Ja.
-Ja! -De kan lösas upp.
-Och hitta en väg ut. -Ja. Nu sätter vi igång!
Sokka, du är min bästa elev.
Eller min bästa lärare.
-Okej, kom igen. -Ja!
Min mamma var god.
Hon såg det bästa i alla.
Även i mig.
Jag såg inte ut så här när hon försvann.
Det här ärret…
Alla som ser det gör sina antaganden om mig.
De hittar på historier, så i Jordriket smälter jag in.
Jag ser ut som ett offer.
Inget av det de hittar på…
…kommer i närheten av sanningen.
Min far gjorde det.
Vet du hur svårt det är för en eldbändare att bränna sig?
Att bränna sig illa?
Bli ärrad för livet?
Då måste han släppa sitt grundförsvar, instinkterna han föddes med.
Som en vattenbändare som drunknar.
Min far gav mig ärret…
…men innerst inne…
…tyckte en del av mig att jag förtjänade det.
Så jag lät honom göra det.
Min far hatar mig,
så alla andra gör det också.
De där avhopparna från Eldnationen…
De skulle hata mig om de visste vem jag var.
Varför försvarade du dem?
För att de var hjälplösa.
Själv, då?
Samma här.
Under så lång tid, när jag såg fienden framför mig…
…såg jag ditt ansikte.
Hur mycket du än avskyr det här ansiktet, Katara…
…så avskyr jag det mer.
Det är inte det jag ser nu.
Jag ser nån som lider.
Nån som behöver läka.
Det här är vatten från Ande-oasen.
Det sägs kunna läka även de djupaste och allvarligaste såren.
Kanske även såna som går generationer tillbaka.
Får jag…
…försöka hela dig?
Jag förväntar mig fulla regalier av officerarna.
Där är du ju, kulturministern.
Det här är general Vinh Tran.
Han ska styra Ba Sing Se i min frånvaro.
Tilltala honom som du tilltalar mig.
Kulturministern.
Vi måste se till att vägarna är fria från bråte
och att försäljare hålls borta. Inget ska störa våra trupper när de…
Kulturministern?
Jag ordnar det.
Jag förväntar mig att våra styrkor behandlas med respekt,
såväl högt som lågt rangordnade.
Det pågår inget krig i Ba Sing Se.
Nej.
Det pågår inget krig i Ba Sing Se.
Det pågår inget krig…
…i Ba Sing Se.
Det pågår inget krig i Ba Sing Se.
Det pågår inget krig i Ba Sing Se!
Du verkar behöva lite mer tid här nere.
Snälla!
Lämna mig inte här!
Snälla!
Jag kan göra vilket jobb som helst för ministern!
Det pågår inget krig i Ba Sing Se.
Var noga, eller bli av med ett öga.
Vi behöver en bit kristall för att kunna analysera och experimentera.
-Bra. -Ja.
Är det här en bra idé?
Det är den bästa vi har.
-Sokka! -Inte nu, Aang!
-Aang! -Aang?
-Vad skönt att se dig! -Detsamma.
-Sokka… -Jag vet.
Det är lugnt.
Eller hur?
Han är med oss. Lita på mig.
Zuko greps också.
Jag vet att det är svårt att tro, men min brorson har en god sida.
-Det märks inte. -Sokka…
Katara är här nere.
Om du kan hjälpa oss, så tror jag vad ni vill.
Okej, nu går vi.
Jag undrar om det var därför jag fick vattnet.
Det var ämnat för dig.
Jag förtjänar det inte.
Det kommer du göra.
-Låt bli henne! -Sluta!
-Han greps för att han hjälpte mig. -Va?
Släpp mig innan jag bränner dig.
Zuko. Sluta, båda två.
Jag har sett honom hjälpa folk.
-Förlåt. -Förlåt.
Lurad.
Kusten är klar. Var det här alla, eller är det fler som ska räddas?
Toph har lämnat stan med sin mamma, men Appa finns här nere.
Vi måste hitta honom.
Vad ska ni göra?
Han hjälpte mig att leta.
Vi borde ta oss ut.
Katara…
Jag vill bara säga förlåt.
Jag var orättvis och stötte bort dig.
Det gör inget.
Förlåt själv.
-Men nu måste vi gå. -Vänta.
Jag måste säga det här.
Om man tog bort allt det här och jag inte var avatar
och du inte var vattenbändare och vi inte behövde rädda världen…
…så…
Vi skulle ändå vara vänner.
Självklart.
Inga bråk kan ändra på det.
Precis.
Jag känner honom. Hitåt.
-Vakter. -Fort!
Joo Dee.
Vi kan få ut dig härifrån.
Du kan följa med oss.
Avataren är här! Skynda er!
Avataren är här!
Han är här!
Skilj dem åt!
Du förgiftade mig!
Det var tofslärkevallmo.
Jag använder det för att sova. Överdriv inte.
-Kidnappar du din egen dotter? -Ja.
Du är min dotter. Det är bra att du inser det.
Tids nog blir du tacksam för det jag gjorde.
All planering, alla ursäkter,
allt jag har gjort för att skydda min dotter från henne själv.
Jag är inte din egendom!
Du ljög!
Du bryr dig inte.
Det har du aldrig gjort. Du ville aldrig ha mig.
Du skäms för mig.
Men varför?
Du känner mig inte ens.
Du känner mig inte.
Det gör de.
De vet vem jag är.
Jag vet vem jag är!
Det där är inte möjligt!
Jag är Toph Beifong och jag uppfann metallbändning!
Jag är världens bästa jordbändare!
Han är där inne.
Jag har haft koll på honom.
Vi kan alla ta oss ut tillsammans.
Va?
Prinsessan Azula kontrollerar stan nu.
Azula?
Är hon här?
-Hur gick det till? -Hon följde efter dig.
Jag försökte skydda dig från henne.
Militären är tillintetgjord.
Hon ska öppna portarna och låta Eldnationen marschera mot palatset.
Vårt enda hopp står till att fly och ta strid en annan dag.
Trodde du att jag skulle lita på dig igen?
Du svek oss.
Om Azula har tagit över, så är det ditt fel.
Jag gjorde det som krävdes för att hålla kriget borta från stan!
Alla i Ba Sing Se lever i fred tack vare mig!
Jag axlade den bördan! Jag gör det som krävs!
Det förstår du.
Nej.
För jag bryr mig om folket.
Du bryr dig bara om makten och om att rädda ditt eget skinn.
Jag skulle aldrig hjälpa dig att fly.
Och jag tänker inte fly.
-Jag ska stanna här och stoppa Azula. -Du kan inte besegra henne.
Du är alltför snäll. Det gör dig svag.
Snart ser du att jag hade rätt, Aang.
Du kan inte vinna.
Passa på att fly medan du kan.
Appa!
Vad jag har saknat dig!
Jag vet.
Jag måste rädda de andra.
Sen följer jag efter dig, så att vi kan vara tillsammans för alltid.
Jag lovar.
Jag klarar mig.
Appa.
Gå.
Du borde ha stannat hemma som en duktig pojke.
Okej. Jag ger mig.
Bumerangen! Du kommer faktiskt tillbaka!
Tyst. Det kommer nån mer.
Aang! Du är i säkerhet. Var är Appa?
Jag skickade upp honom till Momo.
-Var är Iroh och Zuko? -Vi kom ifrån varann. Det hände saker.
-Vi måste gå. De klarar sig. -Nej. Stan är inte säker.
Azula och Eldnationen har tagit över. Hon måste stoppas.
Azula?
Där är ni ju. Jag hittade en utväg.
-Kom. -Okej.
Hur länge ska vi hålla på, Zuko?
Hur länge ska vi spela honom i händerna och slåss mot varann?
Tills en av oss vinner.
Mor såg mig som ett monster.
Prata aldrig om henne igen.
Det hade varit annorlunda om hon hade varit kvar.
Förlåt.
Förlåt att jag inte kunde vara tyst den natten.
Det är mitt fel.
Men hon sa åt oss att hålla ihop.
Att vi alltid skulle ha varann.
Det kanske vi kan, Zuko.
Jag har tagit över stan.
Våra styrkor marscherar genom gatorna i detta nu.
Jordriket kommer att falla.
Det är en stor dag i Eldnationens historia.
Vi kan dela den.
Jag tänker inte tvinga dig att följa med hem.
Du får välja själv.
Det här är vägen ut.
Jag känner det.
Jag ser till att Sai kommer ut!
Akta!
-Tur att dina lemmar fungerar. -Ja. Fallet gjorde susen.
Okej.
Den är låst.
Saknat mig, sömntuta?
Bänder du metall?
Vi kan prata om hur grym jag är sen. Kom nu. Appa väntar där ute.
Sömntuta?
Jag förklarar sen.
Jag trodde att du hade förändrats!
Det har jag.
Ge upp, avataren.
Jag har redan vunnit.
Hur mycket är du beredd att förlora?
Jag tänker inte förlora nån.
Om du dör i avatartillståndet
upphör cykeln.
Då blir obalansen i världen beständig.
Ta er ut!
Aang.
Aang?
Aang!
Undertexter: Love Waurio