‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Hai! Nu poți mai repede?
‎Șase oameni sunt prinși în incendiu. ‎Ați ajuns?
‎Aproape. Hai, parchează acolo!
‎Da, văd!
‎Intrăm în direct în cinci minute.
‎- Vom fi gata. ‎- Ne descurcăm.
‎Sunt patru echipe. Vin și altele.
‎- Ați ajuns? ‎- Da, chiar acum.
‎Ia niște cadre, apoi faci o prezentare.
‎David, nu e bine.
‎Poliția ține presa la 50 m distanță.
‎Vreau o exclusivitate.
‎- Cum? ‎- Știi procedura.
‎Dă-mi camera.
‎Mersi.
‎- Dle, păstrați distanța! ‎- Doar o întrebare. Știți cum...
‎Scuze.
‎Îmi pare rău.
‎Sunt neîndemânatic.
‎Aduceți o scară în partea de sud!
‎Să vină Charlie la etajul unu!
‎Mai vreau presiune.
‎Deschide-l. Ne trebuie presiune.
‎Sunt de la salvare. Lasă-i!
‎Haideți!
‎Blocați fereastra!
‎Ajută-mă!
‎Trebuie să pleci de aici. ‎Incendiul a scăpat de sub control.
‎- Lasă, am mai făcut asta. ‎- Nu în felul ăsta.
‎Păzea!
‎Mulțumesc.
‎Ar trebui să pleci acum.
‎- E foarte greu să obținem... ‎- Zece secunde, Kate.
‎Am înțeles. Voi fi pregătită.
‎Vezi să fii pregătită. Da. Bun.
‎Cinci, patru, trei...
‎Channel 12 News a obținut ‎imagini în exclusivitate
‎cu pompierii în luptă cu flăcările ‎la un depozit părăsit din Brooklyn.
‎Cei mai buni pompieri newyorkezi
‎au scos deja opt persoane din incendiu.
‎Operațiunea continuă.
‎Din Brooklyn, ‎Kate Bradley, Channel 12 News.
‎Niciun alt canal nu are asemenea imagini. ‎Frumos material, Josh.
‎N-am fost eu, ci Kate.
‎- Și avem o grămadă de afișări pe website. ‎- Frumos.
‎Kate, tocmai am vorbit ‎cu cei de la Juridic.
‎- Știi ce mi-au spus despre reportaj? ‎- „Bravo? Bună treabă?”
‎Imprudent și riscant. ‎Asigurarea nu acoperă cascadorii.
‎- Cascadorii? Asta numesc eu reportaj. ‎- Trebuie să încetezi.
‎Nu i-a deranjat ‎când le-am dat imagini exclusive
‎din fabrica dărâmată din Bronx.
‎Pe mine m-au deranjat.
‎Pe șefi îi înfurie ‎riscurile pe care ți le asumi.
‎- Dar ratingul le place. ‎- Încetează! Mă auzi?
‎- Da, e clar, șefu'. ‎- Mulțumesc.
‎Deci au fost salvați 12 oameni?
‎Te sun mai târziu? Mersi.
‎Tată, am văzut mesajul, dar...
‎Am văzut reportajul de la depozit. ‎Eram îngrijorat.
‎- Nu-mi ignori mesajele de obicei. ‎- Nu te ignor, tată.
‎A fost o zi aglomerată ‎și tocmai vorbeam cu anchetatorul...
‎E miezul nopții și încă muncești?
‎Tată, știu că mă suni de la birou.
‎E altceva. Munca unui senator ‎nu se termină niciodată.
‎Mi-aș dori ‎să te îndrepți spre jurnalismul politic,
‎nu să vânezi incendii și accidente. ‎E mai sigur.
‎Mai sigur, dar nu la fel de palpitant.
‎Măcar însoțește-mă mâine ‎la o strângere de fonduri.
‎E musai? Știi că nu-mi plac ‎evenimentele politice.
‎Da, dar știu și că mă iubești.
‎Haide, fă-i o favoare tatălui tău. ‎Donatorii te adoră.
‎Și nu te-am văzut de o veșnicie.
‎- Tată, ne-am văzut ieri pe FaceTime. ‎- Nu se pune.
‎Bine, ne vedem la strângerea de fonduri.
‎Acum pleacă de la birou ‎și nu-ți mai face griji.
‎- Bine. Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎ȘTIRILE TALE DE ÎNCREDERE ‎NEW YORK
‎Avem interviul lui Susan cu primarul.
‎Ești gata?
‎A amânat pentru ora 15:00, dar voi fi.
‎Bine, continuă să sapi. Obține povestea!
‎- Bun venit, Alex! ‎- Scuze, a întârziat trenul.
‎Amenințarea cu bombă ‎de la Aeroportul Newark.
‎- Ed, tu te ocupi. ‎- Am plecat.
‎Eu m-am ocupat ‎de deraiere în martie anul trecut.
‎Am surse la Transporturi.
‎- Fă-le legătura cu Ed. ‎- Grozav!
‎- Aș vrea să mă ocup eu. ‎- Las-o baltă! Am altceva pentru tine.
‎O femeie din sudul Bronxului ‎a găsit un sac pe veranda ei.
‎Un sac? Și de ce ‎nu intrăm în direct cu ea chiar acum?
‎- Geanta era plină cu bani. ‎- Cui crede că îi aparțin?
‎E sigură că i-a lăsat un bun samaritean.
‎E o poveste simpatică.
‎Lauren ar putea da lovitura cu ea. ‎E bună pe fapt divers. Fără supărare.
‎- E felia mea. ‎- Are festivalul culinar.
‎Aș putea continua ‎cu incendiul de la depozit.
‎E stins. N-ai ce continua.
‎Gata! Împrăștierea! Căutați știri!
‎David, ce anume nu-mi spui?
‎Șefii nu te vor în locuri explozive,
‎implozive, inflamabile, ‎pasibile de despăgubiri.
‎Ia-o ca pe o pauză de la știrile tragice.
‎Cât timp?
‎Vedem. Acum te ocupi de bunul samaritean.
‎Nici nu e o știre.
‎O femeie găsește un sac cu bani. ‎Ce urmează?
‎O spălătorie de mașini caritabilă? ‎Ședințe cu părinții?
‎Nu te va ține mult pe știri locale.
‎- Ești dintre cei mai buni. ‎- Mersi.
‎- Totuși, unde e povestea? ‎- Nu crezi că poate fi o faptă bună?
‎Întotdeauna sunt obiectivă, dar nu cred.
‎Bine.
‎Aici.
‎Uite-o! Salut!
‎Ești pregătit?
‎Pe aici, vă rog.
‎Vă deschid.
‎I-am primit în sacul ăsta.
‎O sută de mii de dolari.
‎O sută de mii?
‎Asta vă spune ceva?
‎Nu.
‎Dar cred că e cineva acolo ‎care ne ajută.
‎Trecem prin clipe grele.
‎Soțul meu a fost concediat iarna trecută. ‎Apoi, am fost evacuați...
‎și ne-am mutat aici.
‎- Au fost însoțiți de un bilet? ‎- Niciun bilet.
‎Dar știu motivul.
‎Sfântul Duh.
‎- Un miracol. ‎- Da.
‎De aceea v-am chemat azi. ‎Vreau să se afle că există miracole.
‎Nu crezi în miracole.
‎Ochii nu văd totul.
‎Uneori...
‎trebuie să privești aici.
‎O fi de umplutură, dar își face treaba.
‎Mersi. Să încărcăm filmarea. ‎Intrăm în direct în 20 de minute.
‎- Crezi că-s bani din droguri, nu? ‎- Sau rezultați dintr-un jaf. Nu știu.
‎Mi se pare greu de crezut
‎că face cineva fapte bune ‎și nu așteaptă nimic în schimb.
‎Ești cinică. ‎Se întâmplă mereu, sunt sigur.
‎Da? Lucrăm împreună de ceva timp. ‎De ce nu am mai avut un asemenea subiect?
‎Și tipul de la Crăciunul trecut? ‎Care repara mașini în parcări, la mall?
‎Nu s-a difuzat. Știi de ce, nu?
‎- Peruca aia ciudată? ‎- Cum? Nu!
‎Le strica mașinile ‎în timp ce își făceau cumpărăturile,
‎apoi le repara contra unei mici donații.
‎- Pe bune? ‎- Da.
‎Acest număr opt...
‎O fi o strategie de marketing.
‎Mai știi firma de transport care împărțea ‎câte zece dolari pe Wall Street?
‎Da.
‎Campania i-a costat ‎un sfert de milion de dolari.
‎Dar a ajuns la 25.000 de oameni.
‎Ce firmă vrea ‎s-o câștige pe Christina Gomez?
‎Bine, deci n-o fi vorba de asta.
‎Spun doar ‎că, oricine a făcut asta, a avut un motiv.
‎Sunt convins că e loc de schimbări. ‎Eu sunt rezultatul uneia.
‎În 1951, bunicul meu, Harish Banerjee,
‎și-a mutat familia și firma de inginerie ‎în New York.
‎Ceea ce în Calcutta ‎a fost Banerjee Electronics
‎a devenit Bradley Electronics în Queens.
‎Harish a devenit Harry, ‎dar a rămas neschimbat.
‎Un om care a venit pentru a reuși, ‎dar și pentru a contribui.
‎În aceste vremuri nesigure...
‎e tentant să fii cinic și temător.
‎Dar împreună putem face o schimbare.
‎Mulțumesc.
‎Înălțător, ca întotdeauna, tată.
‎Iar te-ai îmbrăcat în mașină, nu?
‎Nu-ți scapă nimic.
‎Vreau să ți-l prezint pe unul ‎dintre donatori. A întrebat de tine.
‎- Te-a văzut la TV. ‎- Nu-mi spune.
‎Vrea să fac un reportaj ‎despre afacerea lui.
‎Are destulă publicitate.
‎A fost desemnat ‎administratorul de fonduri al anului.
‎Deci o să-l ascult vorbindu-mi ‎o oră despre succesul său financiar.
‎De ce aș vorbi despre munca mea, ‎când a ta e mult mai interesantă?
‎Kate, acesta e Jack Hansen.
‎Bună, Jack!
‎Încântat.
‎Acum va trebui să te descos ‎ca să-ți arăt că nu te-am judecat pripit.
‎Voi pretinde că sunt flatat, ‎dar voi vorbi tot despre tine.
‎Reportajul tău despre deraiere, de pildă.
‎Chiar l-ai făcut pe mecanic ‎să admită că scria mesaje în mers.
‎Nu era un om prea isteț.
‎Știam că vă veți înțelege.
‎Pot să te las pe mâinile lui Kate?
‎Dacă nu o deranjează.
‎- Deloc. ‎- Mersi, Ashok.
‎Pa, tată!
‎Alegem un loc de unde să observăm ‎desfășurarea ritualului politic?
‎Pentru mine, ‎acel loc ar fi undeva lângă ieșire.
‎Deci nu te interesează politica?
‎Tatăl tău ar vrea ‎să te muți la Washington.
‎Sunt conștientă de asta, ‎dar nu voi părăsi New York-ul.
‎Iar subiectele politice nu-s pentru mine.
‎De ce nu?
‎Știrile de ultimă oră sunt mai directe. ‎Mai sincere.
‎Cei care mint, înșală sau fură ‎o fac pe față.
‎- N-au timp să inventeze declarații, nu? ‎- Da.
‎Scuză-mă.
‎Am primit o pistă în cazul la care lucrez.
‎Trebuie să plec.
‎Să facem schimb de numere. ‎Poate ieșim la cină.
‎Sunt flatată, dar am o regulă.
‎Nu ies cu nimeni ‎din anturajul politic al tatei.
‎De ce?
‎Când ești fiica unui senator, ‎n-ai de unde ști ce urmăresc oamenii.
‎Aș vrea să cred că e clar ce urmăresc.
‎Cina la Sala Cucina.
‎E un restaurant bun, dar regret.
‎Răspunsul e tot nu. ‎Încântată de cunoștință.
‎- Bună, vorbesc cu Marie Ellis? ‎- Da.
‎Sunt Kate Bradley, de la Channel 12. ‎Ați sunat?
‎Am văzut reportajul despre femeia ‎care a găsit banii în fața ușii.
‎- Am pățit același lucru. ‎- Serios? Ce sumă era?
‎O sută de mii de dolari. ‎E un sac cu numărul opt întors.
‎- Unde putem să ne vedem? ‎- Vă trimit adresa mea.
‎Dacă veniți cu echipa de filmare, ‎nu deschid.
‎Am înțeles. Vin chiar acum.
‎Sunt adevărați.
‎Nu sunt falși.
‎I-am găsit dimineață, în fața ușii. ‎E același sac.
‎Credeam că-s furați. ‎I-am dus la poliție, dar...
‎nu apar în baza lor de date.
‎- De la cine crezi că ar putea fi? ‎- Nu știu. Speram să-mi spuneți dv.
‎Regret, dar habar nu am.
‎Știu că femeia din reportaj ‎crede că e un bun samaritean.
‎Dar noi nu prea avem nevoie ‎de acest ajutor.
‎Sunt medic oncolog la Spitalul Parkland.
‎Ce plănuiți să faceți cu banii?
‎- Cercetarea cancerului pancreatic. ‎- Cu toți?
‎E un domeniu subfinanțat. ‎100.000 ar ajuta foarte mult.
‎De ce cancerul pancreatic?
‎Afectează oameni foarte tineri, ‎aflați la început de drum.
‎Ar reda ani de viață. Un mare potențial.
‎Ar fi un subiect de impact. ‎Ați fi de acord cu un interviu filmat?
‎Ar putea atrage multă atenție ‎asupra cercetării.
‎Îmi place discreția,
‎dar ați putea menționa ‎cauza pe care o susțin.
‎Da, voi...
‎voi încerca.
‎Poliția a emis un mandat ‎în cazul jafurilor din Queens.
‎- Ed, e al tău. ‎- Grozav!
‎- Conferință de presă la 10:00. ‎- Am înțeles.
‎Kate, mersi că ai venit. ‎Am ceva bun pentru tine.
‎Au retras autorizația blocului din SoHo.
‎- Cum? ‎- Au început lucrările.
‎Tot cvartalul e săpat.
‎Ceva e acolo. Kate, adu-mi niște imagini.
‎- Vreau să rămân la bunul samaritean. ‎- Amuzant.
‎- Susan, vreau să... ‎- Serios!
‎M-a mai sunat o femeie aseară. ‎Și ea a găsit un sac cu bani în fața ușii.
‎O sută de mii?
‎Aceeași sumă, același sac, ‎același număr opt.
‎- Știe de unde sunt? ‎- Habar nu are.
‎Și nici nu-i folosesc.
‎E medic, ‎locuiește într-un conac din Fort Green.
‎- Îi donează la cercetarea‎ ‎cancerului. ‎- Pe toți?
‎- Da. ‎- Ai interviul?
‎Nu vrea să fie filmată. ‎Vrea să-și păstreze anonimatul.
‎Haide! Doi saci identici cu bani? ‎Nu ți se pare deloc ciudat?
‎Da, dar al doilea subiect a picat, ‎iar „ciudat” nu e o știre.
‎Dar e o știre aici.
‎Poate, dar nu pot să difuzez ‎o informație neoficială.
‎Kate.
‎Ne-a sunat Jesse Durham, ‎din Upper West Side.
‎A găsit un sac de bani, ‎exact ca în reportajul tău...
‎și l-a filmat pe tip.
‎A lăsat sacul aici, în fața ușii mele.
‎A fost surprins de camera de pe hol.
‎O avere, 100.000 de dolari.
‎Cum vă va schimba viața acest cadou?
‎Mult. M-am accidentat la spate ‎și n-am putut să lucrez trei luni.
‎Mi-am revenit, ‎dar mi-am terminat economiile și nu numai.
‎Știți cine ar fi vrut să vă ajute?
‎Tocmai. Nu am spus nimănui ‎că am nevoie de bani.
‎- Cum o să-i cheltuiți? ‎- Îmi achit datoriile.
‎Îmi voi reface contul de economii.
‎Iar ce rămâne ‎voi dona la banca de alimente din colț.
‎M-au ajutat mult când...
‎mi-a fost greu.
‎Îi veți lăsa la ușă?
‎Nu, cred că le voi scrie un cec.
‎Camerele din această clădire ‎din Upper West Side
‎l-au surprins azi pe misteriosul donator
‎când a lăsat un al treilea sac ‎tâmplarului Jesse Durham,
‎la câteva ore după ce al doilea sac ‎ajunsese la un localnic din Brooklyn
‎care vrea să-și păstreze anonimatul.
‎Cine e acest bun samaritean ‎care a donat deja 300.000 de dolari?
‎Din filmare, putem spune că e bărbat,
‎are cam 1,80 m,
‎însă restul rămâne un mister.
‎Kate Bradley, Channel 12 News.
‎Așteptăm comentariile voastre ‎despre bunul samaritean
‎pe pagina noastră web.
‎SPER SĂ TE RĂZGÂNDEȘTI CU CINA ‎JACK
‎Cineva interesant?
‎Nu neapărat.
‎Bun. Frumos material.
‎Mulțumesc.
‎Dar ai mai multe întrebări ‎decât răspunsuri, nu ține.
‎Vreau ceva concret ‎despre bunul samaritean.
‎- Bine, fac rost mâine. ‎- Dacă te împotmolești...
‎- Nu mă împotmolesc. ‎- Dacă e cazul,
‎o putem aduce pe Susan.
‎- E subiectul meu, David. ‎- Ți-ar putea fi de ajutor.
‎N-am nevoie. Mă descurc.
‎Ai venit devreme. Ai dormit aici?
‎Am tras un pui de somn. Am lucrat.
‎Cred că am găsit o pistă ‎despre bunul samaritean.
‎Ascult.
‎Cei care au găsit banii ‎sunt din tot orașul
‎Provin din medii ‎și profesii complet diferite.
‎- Sunt aleși la întâmplare. ‎- Asta o pistă solidă?
‎Par aleși la întâmplare, dar mai e asta.
‎Ultimii doi beneficiari, ‎Marie Ellis și Jesse Durham,
‎și-au luat casele ‎prin Inniswell Properties.
‎E o firmă mare.
‎Destul de mare ca să fie o coincidență, ‎dar mai e asta.
‎Amândoi au colaborat ‎cu același agent imobiliar, Patrick Hayes,
‎- E partener în firmă. ‎- Să fie o campanie publicitară?
‎Mai am.
‎Inniswell și-a anunțat lansarea la bursă ‎în luna mai.
‎Patrick a organizat conferința de presă.
‎Totul s-a dus naibii ‎în urma unei crize interne.
‎Săptămâna trecută au anunțat ‎revenirea pe bursă.
‎Interesant.
‎Dacă te gândești la ce publicitate
‎va avea Inniswell de pe urma ‎bunului samaritean, 300.000 e pomană.
‎- Hayes poate confirma? ‎- N-am reușit să iau legătura cu el.
‎Care e planul?
‎Voi merge la sediu și-l voi face ‎pe Patrick Hayes să-mi confirme
‎că a donat acești bani.
‎Dacă reușești, ‎samariteanul intră la știrile de amiază.
‎- Mersi, David. ‎- Bravo!
‎Sunt Kate Bradley, ‎de la Channel 12 News.
‎Îl caut pe unul dintre parteneri. ‎Patrick Hayes?
‎Despre ce e vorba?
‎Aș prefera să-i spun eu. ‎Știți când ajunge?
‎Nu sunt sigură.
‎Camera e pornită? ‎Nu o să ajung la știri, nu?
‎Nu și dacă vorbim cu Hayes. ‎Dar trebuie să difuzăm ceva.
‎Regret, sunt angajată temporar. ‎Am început luni.
‎Știu doar că trebuie ‎să-i trimit corespondența.
‎- Merg să întreb. ‎- Mulțumesc.
‎TRIMITE PE VANDERWEIL NR 502, AP 116
‎Aici stă ‎un partener al Inniswell Properties?
‎Ciudat! Dacă e latifundiar, ‎știe s-o ascundă.
‎- Aici e. ‎- Da.
‎Bună, sunt Kate Bradley! ‎De la Channel 12 News.
‎Ne-am cunoscut.
‎La incendiul din Brooklyn.
‎Tu erai?
‎Ai riscat mult pentru știrile de la 23:00.
‎Cu asta ne ocupăm amândoi.
‎Ne riscăm pielea ‎pentru a ne face datoria.
‎Doar că unul avea echipament de protecție, ‎iar celălalt, o cameră.
‎Camera mea.
‎Bine, dar ai văzut secvența?
‎Ai salvat trei oameni în zece minute. ‎A fost incredibil!
‎Dacă dorești un interviu,
‎mergi la biroul de presă al FDNY.
‎Am venit pentru bunul samaritean.
‎Pentru cine?
‎În ultimele 24 de ore,
‎trei persoane au găsit ‎câte 100.000 de dolari în fața casei.
‎Îl căutăm pe bunul samaritean anonim.
‎Cu ce vă pot ajuta?
‎Pentru început...
‎tu ești?
‎Nu.
‎Dar sunt curios de ce ‎ai bătut atâta drum ca să mă întrebi.
‎Doi dintre cei trei beneficiari
‎și-au luat case prin Inniswell.
‎Da, cred că ai încurcat ițele.
‎Patrick Hayes a fost partener ‎la Inniswell.
‎Eu sunt fratele lui, Eric.
‎A fost partener?
‎A murit acum cinci luni.
‎Îmi pare rău. Habar nu aveam.
‎Regret că nu v-am putut ajuta.
‎Dacă îți vine ceva în minte, sună-mă...
‎- Oricând. ‎- Sigur.
‎Baftă cu știrea.
‎Mulțumesc.
‎Ce e?
‎- Nu credeam să văd asta. ‎- Ce anume?
‎Ești neclintită când intervievezi ‎șeful poliției, primarul...
‎dar te-ai fâstâcit ‎în timp ce vorbeai cu Eric Hayes.
‎Nu m-am fâstâcit. Nu mă fâstâcesc.
‎- Te-ai cam fâstâcit. ‎- Nu.
‎Fâstâcită.
‎Ia te uită la Kate. E fâstâcită.
‎Alo?
‎Bună, am dat cumva ‎de talentata Kate Bradley?
‎- Sunt Kate. Cine e? ‎- Jack Hansen.
‎Ce mai faci?
‎Faptul că nu ți-am dat numărul meu ‎nu te-a oprit să mă suni.
‎Am surse strict secrete de informare.
‎Sursa ta e cumva senatorul Ashok Bradley?
‎Te răzgândești cu privire la cină?
‎Sau să-mi anunț pilotul
‎să-ți scrie invitația pe cer, ‎deasupra clădirii Channel 12?
‎Ar fi o invitație originală, ‎dar total exagerată.
‎Mă gândeam la regula ta
‎conform căreia nu ieși cu cei ‎din anturajul politic al tatălui tău.
‎Se aplică și donatorilor?
‎Sunt un simplu manager ‎al unui fond de investiții
‎care vrea să cinezi cu el.
‎- Sigur, de ce nu? ‎- Excelent!
‎Te iau de la redacție la 19:00?
‎- Bine. Ne vedem atunci. ‎- Perfect. Ne vedem atunci.
‎Gata. Vezi?
‎- Ies cu altcineva. ‎- Da, dar nu te-ai fâstâcit deloc.
‎Cum spui tu.
‎Mergem în Staten Island.
‎De ce?
‎A ordonat David prin SMS.
‎- Știe să scrie SMS-uri? ‎- Învață.
‎„Boul sumerian a mai făcut o dinastie.”
‎- Încă una? ‎- Același sac, aceeași sumă.
‎Acum a lăsat un bilet.
‎Bine.
‎În New York ‎se vorbește doar despre bunul samaritean,
‎dar identitatea sa rămâne un mister.
‎Kate Bradley transmite din Staten Island,
‎unde asistenta unui avocat ‎a găsit 100.000 de dolari și un bilet.
‎Ce scrie?
‎„Plătește-ți Dreptul.”
‎Îți dorești asta?
‎E visul vieții mele.
‎Sunt asistentă de zece ani.
‎Când stai atâta printre avocați,
‎te întrebi cum e să fii șeful.
‎Beneficiara a fost acceptată...
‎- Arăți bine. ‎- Mersi.
‎- Unde mergi? ‎- În oraș.
‎- Bine. Noapte bună! ‎- Pa!
‎...am întrebat-o ‎cine știa despre visul ei.
‎Cam toți cei pe care-i cunosc. ‎Dar nimeni nu are 100.000 de dolari.
‎Mulțumim, Kate.
‎Tata tot nu înțelege ‎de ce am ales Jurnalismul,
‎nu Dreptul, ca el.
‎Da...
‎dar știu că tatăl tău ‎e foarte mândru de tine.
‎Începe să accepte ‎faptul să sunt reporter.
‎Îi place samariteanul.
‎Peste tot unde merg ‎aud de bunul samaritean.
‎Nu-mi vine să cred ce rating avem ‎cu o știre în care cineva face un bine!
‎- Serios? ‎- Da. O nebunie.
‎Apropo de ceva bun, ‎pentru asta sunt celebri.
‎Bine.
‎Nu mă dau în vânt după deserturi, ‎dar ăsta e incredibil.
‎Vezi? N-ai fi aflat niciodată ‎dacă nu ți-ai fi încălcat regula.
‎Mă bucur.
‎Era să uit că ne-am cunoscut ‎la o strângere de fonduri.
‎Sper că nu vorbește prăjitura de piersici.
‎Nu doar prăjitura de piersici.
‎Dar greșești ‎dacă te aștepți să o împart cu tine.
‎Să-mi comand și eu?
‎- Mai bine. ‎- Bine.
‎Interesul față de samaritean ‎continuă să crească,
‎actele sale de caritate ‎ajungând în toate cinci trei districte.
‎Cine ar putea fi în spatele acestora ‎și cine va fi următorul beneficiar?
‎Cu 100.000 de dolari, ‎m-aș muta de la ai mei
‎și mi-aș lua un apartament în centru.
‎Dacă aș avea 100.000 de dolari,
‎aș plăti datoriile mele ‎și ale nepoatei mele
‎și am merge împreună în Hawaii.
‎Am primit mii de apeluri, ‎e-mailuri și filmări
‎în urma reportajului difuzat.
‎Unul e de la Sylvia, ‎o tânără telespectatoare.
‎Salut, bun samaritean! ‎Sunt Sylvia și sper că vezi filmarea.
‎Mama mea e foarte bolnavă
‎și avem nevoie de tine ‎să cumpărăm medicamente.
‎Ai putea să ne alegi pe noi?
‎Nu există piste ‎în privința identității lui.
‎Întrebarea de pe buzele ‎fiecărui newyorkez:
‎„Cine ești, bunule samaritean?”
‎Ceva despre identitatea lui? ‎Pista cu agentul de imobiliare?
‎O fundătură, ca tot restul. ‎Știm cine nu e.
‎Da, am vorbit ‎cu câteva fundații caritabile.
‎Spuneau că o organizație non-profit ‎nu ar acționa așa.
‎- Am sunat și un psiholog de la FBI. ‎- Ceva nou?
‎Doar că habar nu avem ‎cine e bunul samaritean.
‎Poate părea un personaj binevoitor, ‎cum e Moș Crăciun,
‎dar psihologul criminalist spune
‎că poate fi vorba ‎și de ceva periculos și sumbru.
‎Kate, te caută un bărbat. ‎Spune că e bunul samaritean.
‎Cum arată?
‎Are vreo 30 de ani, 1,80 m.
‎Ca tipul din filmare.
‎Spune-i că vin imediat.
‎- Tyler? ‎- Bunul samaritean.
‎De unde ai aveai toți acești bani?
‎Am creat o aplicație pentru o companie ‎mică și am reușit s-o vând uneia mari.
‎Și de ce faci toate astea?
‎Îmi doream ‎un experiment social caritabil.
‎Să-mi împart averea cu niște străini.
‎Nu asta ar trebui să facem cu toții?
‎Sigur că da.
‎Cum ai ales beneficiarii?
‎Am scris un cod
‎care să aleagă la întâmplare ‎adrese din New York.
‎De ce în felul acesta?
‎Să lași 100.000 de dolari ‎în fața casei oamenilor?
‎Mi s-a părut o metodă creativă.
‎Nu ți se pare că e?
‎Vom filma interviul în studioul de știri?
‎- Întâi adun niște informații. ‎- M-au identificat.
‎De aceea mă privesc așa.
‎Acum câteva zile, ai lăsat ‎100.000 de dolari unei femei
‎ca să urmeze Dreptul.
‎Cum se numește femeia?
‎Regret, nu-mi amintesc toate detaliile.
‎Nu-i nimic, gândește-te.
‎Nu i-am menționat numele în reportaje, ‎deci numai tu îl știi.
‎Amintește-mi cum se numește.
‎E Elizabeth Haywood?
‎Da, ăsta e numele.
‎Ăsta e numele ei. Îmi amintesc.
‎Numele ei e Faith.
‎Cum să uiți numele persoanei ‎căreia tocmai i-ai dat 100.000 de dolari?
‎Cred că bunul samaritean ‎crește speranța oamenilor.
‎E nevoie de asta acum.
‎Mă tot întreb ‎ce speră să câștige cu toate astea.
‎E posibil ‎să nu aștepte nimic în schimb?
‎E puțin probabil.
‎Problema e că nu mai dă.
‎E subiectul carierei mele ‎și se pare că s-a terminat.
‎N-a făcut nicio donație ieri.
‎- O să găsești cale de a continua. ‎- Mulțumesc.
‎Ai vrea să mă însoțești diseară ‎acasă la primar?
‎Știu că detești evenimentele politice...
‎dar ultimul ți-a plăcut, cred.
‎Recunosc, nu a fost îngrozitor.
‎Se poate ca Jack Hansen să fie motivul?
‎Scurta noastră conversație ‎nu a fost anostă.
‎Nu considera un defect ‎faptul că e unul dintre donatorii mei.
‎E un tip isteț.
‎- Sunt mulți tipi isteți în New York. ‎- E și ambițios, ca tine.
‎Iar când nu ești ocupată ‎cu subiectele tale...
‎poate încerci să-l cunoști mai bine.
‎Vom vedea.
‎Christina,
‎acum o săptămână, ai primit ‎100.000 de dolari de la un donator anonim.
‎Ce s-a întâmplat de atunci?
‎Bunul samaritean ‎mi-a schimbat viața definitiv.
‎Nu doar fiindcă-mi pot întreține familia ‎și pot cumpăra câte ceva nou.
‎- Dar a reușit să mă schimbe. ‎- În ce sens?
‎Am văzut că pot să-i ajut pe alții.
‎Cum e vecina mea.
‎Schimbă trei autobuze până la serviciu.
‎De ce să nu o ajut, ‎așa cum m-a ajutat bunul samaritean?
‎Așa că i-am cumpărat o mașină.
‎O mașină?
‎I-am dat-o dimineață.
‎Toată familia ei a plâns.
‎Iar eu...
‎n-am fost niciodată mai mândră de mine.
‎Deci cadoul primit de la bunul samaritean ‎te-a inspirat să oferi mai departe?
‎Se extinde.
‎Așa fac miracolele.
‎E incredibil ‎că a cumpărat o mașină pentru o străină.
‎Marie și-a donat banii în scop caritabil.
‎În sprijinul cercetării ‎cancerului pancreatic.
‎Mi-a scris un mesaj.
‎Donațiile s-au triplat ‎de când am difuzat reportajul.
‎Generozitatea bunului samaritean ‎e contagioasă.
‎Ia să vedem.
‎David, ne întoarcem acum.
‎- Sunteți în Bronx? ‎- Da, de ce?
‎Un muncitor în construcții stă suspendat ‎pe o parte a clădirii Hope Watson.
‎Sunteți aproape.
‎- Intrați în direct în trei? ‎- Minute? Nu e o mașină a timpului.
‎Am auzit, Josh. Vreau știrea.
‎Pompierii nu ajung cu scara, ‎trimit pe cineva de pe acoperiș.
‎Sursa din FDNY zicea ‎că brigada 72 va fi acolo.
‎Cine e salvatorul?
‎Eric Hayes, dar nu-i da numele în direct.
‎- Se pare că suntem primii. ‎- Excelent!
‎- Îmi sun sursa de la Pompieri. ‎- David, vezi și tu?
‎Intrăm în direct în zece secunde.
‎Îți dau informații prin telefon.
‎În cinci, patru, trei...
‎ȘTIRI DE ULTIMĂ ORĂ
‎Suntem în direct din Bronx,
‎unde un muncitor în construcții
‎a rămas blocat la 30 m deasupra solului.
‎FDNY a început operațiunea de salvare,
‎coborând un pompier în rapel ‎pe fațada clădirii.
‎Muncitorul încearcă...
‎Muncitorul a alunecat
‎și atârnă acum de marginea schelei,
‎panicat că schela nu va mai rezista mult.
‎Se pare că salvatorul l-a prins.
‎Îl prinde de harnașamentul său.
‎Și se pare că sunt în siguranță.
‎Încă o salvare extraordinară ‎a eroilor de la FDNY.
‎Toată lumea răsuflă ușurată ‎în sudul Broxului.
‎Am nevoie de un interviu ‎pentru știrile de la 18:00.
‎O situație periculoasă, ‎o salvare riscantă.
‎Un muncitor din New York ‎se va întoarce la familia lui
‎datorită eroului din FDNY.
‎Transmit în direct din Bronx. ‎Sunt Kate Bradley, Channel 12 News.
‎- A spus deja că nu dă interviuri. ‎- Încerc să-l conving.
‎Mă scuzați...
‎Îl caut pe Eric Hayes. Îi spuneți ‎că-l caută Kate, de la Channel 12?
‎Da.
‎E aici, dar nu vorbește cu reporterii.
‎George, e-n regulă.
‎Mulțumesc.
‎Bună!
‎- Am fost la salvarea muncitorului. ‎- Iar?
‎Prea des ne vedem așa.
‎Mă bucur că ești teafăr.
‎Pare mai impresionant decât e.
‎Suntem bine instruiți.
‎Da, dar e greu ‎să-ți pui zilnic viața în pericol.
‎Îmi place să știu că fac un bine.
‎Exact de-aia ar trebui să dai un interviu.
‎Mă ocup zilnic de subiecte tragice.
‎Poftim?
‎Mă refer la dezastre, crime, violență, ‎tot ce e mai rău.
‎Dar azi ai transformat o experiență ‎care se putea încheia tragic...
‎în ceva frumos.
‎Când se întâmplă așa ceva, ‎oamenii trebuie să vadă.
‎Ai putea convinge pe oricine ‎să dea un interviu.
‎Dar nu azi. N-ai să mă convingi.
‎Pot să întreb de ce?
‎Pui multe întrebări.
‎Sunt reporter. Cu asta mă ocup.
‎Nu putem fi toți eroi, ca tine.
‎Nu sunt erou, îmi fac datoria.
‎Iar acum lucrez, ca și tine.
‎Am înțeles.
‎Deci niciun interviu?
‎Șeful mă va linșa.
‎Nu.
‎Dar am putea să ne vedem
‎și fără unitățile de salvare.
‎Da, mi-ar plăcea.
‎- Îmi pare rău. ‎- Bine.
‎- În Central Park? Am duminică liber. ‎- Da, duminică e perfect.
‎Trebuie să plec. E redactorul-șef.
‎Bunul samaritean donează iar.
‎Chiar? Unde?
‎În Sunnyside și Lenox Hill.
‎Nu poți fi tu. ‎Am stat cu ochii pe tine toată ziua.
‎Plec. Ne vedem duminică.
‎- Îți scriu. ‎- Perfect!
‎BUNUL SAMARITEAN APARE ÎN LENOX HILL
‎Lauren spunea că... Ce se întâmplă?
‎Ne-au tras-o!
‎Poftim?
‎Femeia din Sunnyside ‎care a găsit 100.000...
‎Channel 3 a dat știrea acum o oră.
‎Glumești?
‎La Lenox Hill...
‎Channel 9 a dat-o deja la ora 18:00.
‎- Tu m-ai trimis la salvare. ‎- Nu.
‎Știrile te-au trimis ‎și te-ai descurcat grozav.
‎Kate...
‎Ești făcută pentru subiectele tragice.
‎E talentul tău.
‎Incendii, accidente, ‎revolte de Black Friday la mall.
‎Povestea cu bunul samaritean, nu prea.
‎Încerci cumva să mă convingi...
‎Conducerea vrea un nume mai mare.
‎O vor pe Susan.
‎Pe subiectul meu?
‎Știi care e sistemul, Kate.
‎Celelalte canale ‎au ales reporteri cu experiență.
‎Iar Susan are 15 ani de...
‎Și un premiu Emmy, știu asta.
‎Eu am adus știrea în atenția publicului.
‎Mai lasă-mă puțin. Îl voi găsi.
‎E hotărât.
‎Susan e pe teren deja.
‎Bine. Trimite-i informațiile tale.
‎Să fii în Queens la 10:00, ‎la greva gunoierilor.
‎Greva gunoierilor.
‎Va fi o zi mai ușoară. Îți va prinde bine.
‎Da, bine.
‎Kate...
‎Va veni și un subiect important.
‎Fir-ar!
‎Bunul Samaritean a lovit din nou.
‎Misteriosul filantrop al New York-ului ‎a lăsat 100.000 de dolari
‎în fața casei unei familii din Queens.
‎E al șaptelea cadou ‎pe care îl face Bunul Samaritean.
‎Vrei s-o ascultăm ‎vorbind pe subiectul nostru?
‎- Mă omoară. ‎- Știu.
‎Din Hunters Point, Queens, ‎Susan Andrews...
‎Stai așa! Hunters Point?
‎- Ce e? ‎- Ei bine...
‎Primele patru donații ‎au fost lăsate la întâmplare, dar...
‎Privește.
‎Ultimele trei sunt grupate.
‎Nu te mai ocupi.
‎Pot fi curioasă. ‎Să spunem că e noul meu hobby.
‎Ce e?
‎Un mesaj. Cineva pretinde ‎că e bunul samaritean.
‎- Ce scrie? ‎- Pe bune?
‎Sigur e tot un impostor.
‎„Dragă Kate, vreau să clarificăm cine sunt
‎și de ce am donat sume substanțiale.”
‎Dă-te.
‎„Vreau să-mi dezvălui identitatea, ‎dar numai ție,
‎un reporter de încredere.”
‎Am mai auzit asta.
‎Mulți pretind că-s bunul samaritean.
‎„Dacă vrei dovezi că eu sunt,
‎du-te la John Baylor, ‎pe Watson 225, în Astoria.
‎I-am lăsat 100.000 de dolari ‎acum o oră.”
‎Sunt convinsă că toți reporterii ‎din oraș au primi mesajul ăsta.
‎Da. Și mie îmi pare a fi un ‎spam.
‎Dar Watson Street din Astoria ‎e în apropiere de Hunters Point.
‎Chiar?
‎Să știi că ai dreptate.
‎Ce mai așteptăm?
‎Hai la John Baylor.
‎- Care spuneai că e? ‎- E vizavi.
‎Ești sigură de asta?
‎- Am o bănuială. ‎- Că vom fi uciși?
‎- E plină zi. Ce putem păți? ‎- Frumoase ultime cuvinte.
‎- Bună, John Baylor? ‎- Da.
‎- Sunt de la Channel 12 News. ‎- Știu.
‎Sunteți a doua surpriză pe ziua de azi.
‎Vreți să spuneți ‎că ați găsit un sac cu bani azi?
‎Da, era... Stați așa, de unde știți?
‎- Acum 20 de minute am ajuns acasă. ‎- Noi...
‎Atât de buni suntem.
‎Sunteți dispus să dați un interviu?
‎Da, dar mai bine vorbiți ‎cu Sylvia. Sylvia!
‎Datorită ei ne-a ales.
‎- Bună! ‎- Bună! Ce mai faci?
‎Bine, tu?
‎- Bine, mulțumim. ‎- Intrați?
‎- Da, mulțumim. ‎- Pe aici.
‎Soția mea e foarte bolnavă.
‎Există tratament, ‎dar asigurarea nu ni-l acoperă.
‎Fiica mea m-a întrebat: „Tată, ‎putem face o filmare pentru bunul Sam?”
‎Cum te-ai hotărât să-i transmiți ‎un mesaj bunului samaritean?
‎Voiam să-mi ajute mama.
‎Am filmat cu telefonul ‎și am publicat pe pagina Channel 12.
‎Am apărut și eu la știri, ca tine.
‎Așa e.
‎Ce ați vrea să-i transmiteți ‎bunului samaritean?
‎Bunule samaritean...
‎ne-ai redat speranța.
‎Ne-ai redat planurile de viitor...
‎când credeam că s-au risipit.
‎- Mulțumim. ‎- Mulțumim, bunule samaritean.
‎Trebuia să verificăm pista ‎înainte să ajungem la tine.
‎O vei difuza, nu? Puștoaica... Haide!
‎E foarte bună! E bună.
‎Dar e subiectul lui Susan, ‎iar conducerea nu se va bucura.
‎David, suntem singurul canal ‎care are subiectul deocamdată.
‎Bine, îl difuzez.
‎Dar, ca să fie clar,
‎dacă mai primești piste, i le dai ei.
‎- Și dacă bunul samaritean... ‎- Kate...
‎Fă ce-ți spun măcar o dată!
‎La ce te uiți?
‎Amuzant tip.
‎- A fost bine. ‎- Foarte bine.
‎Am fost cu tata la concursul ‎de bărcuțe. Am ieșit pe locul șapte.
‎Da? Probabil că te-am văzut.
‎Când nu navigam cu tata, ‎participam la aceste concursuri.
‎Iarna, construiam bărci ‎pentru vara următoare.
‎- Voi le construiați? ‎- Da.
‎Frumos. Mai navighezi?
‎Nu.
‎Spune-mi despre copilul Eric.
‎Era la fel de obsedat ‎de mașina de pompieri cum era de bărci?
‎Toți puștii visează să devină pompieri.
‎Eu sunt unul ‎dintre norocoșii care au reușit.
‎Nu multă lume ar descrie o slujbă
‎unde îți riști zilnic viața ‎pentru străini ca fiind norocoasă.
‎Bine, nu norocoasă.
‎Utilă. Îmi place să cred că sunt util.
‎Plus că pot găti la muncă.
‎Îmi plăceau și bucătăriile de jucărie.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Frumos.
‎Dacă ești liberă săptămâna asta, ‎mi-ar plăcea să-ți gătesc cina.
‎O cină gătită în casă? ‎N-aș putea refuza.
‎Scuză-mă.
‎E totul în ordine?
‎Da, scuze. ‎Alt mesaj de la bunul samaritean.
‎Alt mesaj?
‎Da, mi-a trimis ieri
‎adresa familiei din Astoria ‎căreia i-a donat banii.
‎Nu te-ai dus, nu?
‎Am mers cu Josh.
‎Piste era bună. Banii erau acolo.
‎Acum ce scrie?
‎„Acum, că știi că eu sunt,
‎vino diseară la nivelul 5A ‎din parcarea de la Center and White.
‎Vino singură și fără camere de filmat.”
‎De ce ar vrea ‎un reporter fără camere de filmat?
‎Mă întâlnesc cu sursele mele ‎în locuri destul de ciudate.
‎Totuși, dacă donează sume atât de mari
‎fie ar rămâne anonim,
‎fie ar vrea un interviu normal.
‎N-am încredere în el. ‎N-aș merge, în locul tău.
‎El e subiectul meu. ‎Trebuie să știu cine e.
‎Și schimbă lucrurile. ‎Îi face pe oameni să se ajute între ei.
‎Dacă insiști ‎să te vezi cu bunul samaritean...
‎vreau să te însoțesc.
‎Mulțumesc, dar mă descurc.
‎Lasă-mă s-o fac.
‎Nu va ști, dar te voi supraveghea.
‎Bine, mulțumesc.
‎Totul e bine?
‎Sunt aici. Nu te-am slăbit din ochi ‎în ultimele zece minute.
‎Mă bucur că ești aici, oriunde te-ai afla.
‎Nu-ți face griji, Kate ‎Nu las să ți se întâmple nimic.
‎Mulțumesc.
‎Întârzie.
‎Mă tem că nu va veni deloc.
‎- Cred că a sosit. Închid. ‎- Bine.
‎Jack?
‎Bunul samaritean.
‎- Scuze pentru întârziere. ‎- Tu ești?
‎De ce nu mi-ai spus pur și simplu?
‎Pot să-ți explic totul, dar nu aici.
‎- Mergem să vorbim undeva? ‎- Sigur.
‎- E totul în ordine? ‎- Ce naiba crezi că faci?
‎- E în ordine. Jack, el e Eric Hayes. ‎- Te-am rugat să vii singură.
‎Ești bunul samaritean?
‎Ajunge să știi că e în siguranță cu mine.
‎E în ordine. ‎E un prieten de-al tatei, îl cunosc.
‎Trebuie să plecăm. ‎Îl blocăm pe tipul ăsta...
‎Te sun eu.
‎Opt e numărul meu norocos.
‎Pe opt, luna asta, ‎am câștigat 800.000 din investiții.
‎A fost total neașteptat.
‎Dacă tot mi-au căzut banii din cer, ‎m-am gândit să cadă și altora.
‎Cum i-ai ales pe beneficiari?
‎- Cum ar fi Christina Gomez. ‎- Am fost atent.
‎Asistenta mea merge la biserică ‎cu Christina,
‎iar pe Sylvia Baylor ‎am văzut-o în reportajul tău.
‎De ce atâta secretomanie?
‎De ce nu ai vrut să se știe ‎cine i-a ajutat?
‎Nu voiam să atrag atenția.
‎Am angajat pe cineva să plaseze banii.
‎Și mesajele trimise mie?
‎Când am văzut că i-au pasat ‎lui Susan Andrews subiectul tău,
‎mă gândeam că, luând legătura cu tine, ‎îl vei recupera.
‎Dar acum, când toți vorbesc ‎despre bunul samaritean, mă aștept...
‎să dea buzna un reporter în biroul meu.
‎E mai mult decât pot duce.
‎Speram să mă poți ajuta să-mi dau seama
‎ce să fac.
‎Următorul pas ar fi să le-o iei înainte.
‎Acordă-mi un interviu.
‎Nu.
‎Nu vreau să devin un subiect.
‎Dacă explici oamenilor ‎de ce ai făcut asta,
‎subiectul redevine ‎unul despre ajutorarea oamenilor,
‎nu despre misterul ‎care îl învăluie pe bunul samaritean.
‎- Chiar crezi că ar ajuta? ‎- Da.
‎Și îi va inspira pe oameni.
‎Bine.
‎Bine, am încredere în tine.
‎Bine, grozav!
‎Dar am nevoie de dovezi.
‎Copii ale extraselor ‎profitului încasat, retrageri...
‎Da, îți trimit diseară un e-mail.
‎Bine.
‎Știu cine e bunul samaritean.
‎- Zi. ‎- Numele lui e Jack Hansen.
‎Administrează fondul ‎Northern Lights Investments.
‎A câștigat 800.000 luna trecută
‎din senin, din acțiuni.
‎- A hotărât să-i dea mai departe. ‎- Ai dovezi?
‎El m-a trimis la John Baylor.
‎- Asta dovedește că e el? ‎- Nu, dar asta ar putea dovedi.
‎Situația lui financiară.
‎Privește.
‎Înainte cu o zi să primească ‎Christina Gomez donația,
‎Jack Hansen a retras 400.000 de dolari ‎din contul său.
‎Apoi, cu o zi înainte de a cincea donație,
‎Hansen a mai retras 400.000 de dolari.
‎- Nu poate fi o coincidență. ‎- Așa ai zis și cu agentul imobiliar mort.
‎Acum sunt sigură că am dreptate.
‎Vrea să-mi acorde ‎un interviu în exclusivitate.
‎Ai dovezi care nu vin ‎de la Hansen, să încrucișezi sursele?
‎Doar din cazul Baylor,
‎dar, dacă mai stăm, ‎poate vorbește cu alții.
‎Acceptă și vorbesc cu Hansen.
‎Nu pot.
‎Conducerea mă va taxa ‎dacă te aleg pe tine. E un subiect major.
‎Știi ceva? ‎Nu e vorba doar de Jack Hansen.
‎E vorba despre Channel 12, primul canal ‎care l-a găsit pe bunul samaritean,
‎omul căutat de toată lumea.
‎Și numai eu pot să spun povestea asta.
‎Jack, ce te-a inspirat să faci asta?
‎Îmi doream să-i ajut pe muncitori.
‎Pe oamenii obișnuiți care au două slujbe ‎pentru a-și întreține familia,
‎care trăiesc de la o leafă la alta.
‎Muncesc mai mult și mai din greu ‎și nu trebuie uitați.
‎De ce ai hotărât să mărturisești?
‎Mulți au pretins ‎că sunt bunul samaritean.
‎Voiam să clarific ‎de ce am făcut toate astea.
‎De ce anume?
‎Voiam să dau o mână de ajutor, ‎așa cum am știut eu mai bine,
‎soldaților din viața noastră cotidiană,
‎oamenilor care țin fabricile pe roate ‎și care le predau copiilor noștri.
‎Fără acești oameni...
‎orașul nu ar funcționa.
‎Merită susținerea noastră.
‎Mulțumesc, Jack.
‎Am vorbit cu Jack Hansen,
‎managerul unui fond de investiții ‎care spune că e bunul samaritean,
‎omul care a făcut donații anonime ‎concetățenilor noștri.
‎Ai legătura, Chuck.
‎Asta a fost.
‎- Ai obținut tot ce ai vrut? ‎- Da, nu se putea mai bine.
‎Tocmai am terminat de vorbit ‎cu conducerea
‎și vor un reportaj special ‎pentru transmisia națională.
‎Ajungem la nivel național?
‎Da. Ar fi bine să te dai la fund,
‎pentru că, după ora 18:00, ‎vei deveni foarte faimos.
‎Voi încerca ‎să mă bucur de anonimatul rămas.
‎- Faci un lucru extraordinar. ‎- Mulțumesc.
‎Bine. Nu sunt pregătit ‎ca această zi să se încheie.
‎Mâncăm ceva?
‎Sigur. Dar ar trebui să fii discret, ‎cum ți-a sugerat David.
‎Știi un loc mai retras?
‎- Știu exact unde. ‎- Perfect.
‎Interviul a fost difuzat acum 15 minute ‎și avem deja 10.000 de accesări.
‎Ești surprinsă?
‎- Ești foarte pricepută. ‎- Mersi.
‎Ești gata de cea mai bună ‎mâncare mexicană din Manhattan?
‎Da, sunt.
‎Rahat. Channel 9 e aici. Să plecăm.
‎- Hai prin spate. ‎- Jack Hansen! Bunule samaritean!
‎Cui vei dona bani acum?
‎Voi fi scurt. ‎Vreau să-i ajut pe muncitori.
‎Oamenii obișnuiți, care au două slujbe ‎ca să-și întrețină familia,
‎care trăiesc de la o leafă la alta.
‎Muncesc mai mult și mai din greu...
‎și nu trebuie uitați.
‎- Vei mai dona? ‎- Ajunge cu întrebările.
‎A fost...
‎neașteptat.
‎Nu mai spune! ‎Cum au aflat unde suntem?
‎Ne-o fi urmărit cineva de la redacție.
‎Nu-i putem împiedica ‎să vorbească despre bunul samaritean.
‎Așa se pare.
‎Am observat că ai răspuns reporterilor
‎folosind aceleași cuvinte ‎ca în interviul nostru.
‎Serios?
‎Cred că am repetat prea mult aseară. ‎M-am pregătit prea mult pentru interviu.
‎Mă bucur că am făcut-o. ‎Ai fost fenomenală.
‎Cred că vei putea obține orice ‎de pe urma acestui subiect.
‎- Prezentatoare, în conducere, orice. ‎- Nu asta mi-am dorit cu acest subiect.
‎Bine. Păi...
‎Ce anume îți dorești? ‎De ce îl căutai pe bunul samaritean?
‎Pentru că e...
‎ești exact ceea ce nu credeam că există.
‎Unul care face bine ‎fără a aștepta ceva în schimb.
‎Mă bucur că m-ai găsit.
‎- Nu la asta mă refeream. Eu... ‎- Iartă-mă, eu...
‎Credeam... că se înfiripă ceva.
‎Așa era...
‎dar ești subiectul meu.
‎A fost o zi lungă. ‎Ai putea să mă duci acasă?
‎Da, desigur.
‎Să urcăm pe pod.
‎Mersi.
‎Ți-am scris, dar nu mi-ai răspuns.
‎Îmi pare rău. A fost o tură grea.
‎Și am fost cam derutat ‎când a apărut bunul samaritean.
‎Da, am fost la fel de surprinsă ca tine.
‎Serios? Credeam ‎că e prietenul tatălui tău.
‎Și v-am văzut pe Channel 9, ‎ieșind dintr-un restaurant.
‎E subiectul reportajului meu.
‎Vrea cineva cafea? Plec.
‎Pari destul de ocupată.
‎Mai e valabilă cina de mâine-seară?
‎Îți scriu.
‎Hai, mișcați-vă!
‎Repede!
‎Să mergem! Hai!
‎Plecăm!
‎Doamne, fii atentă! Agenția națională ‎de știri, New York Daily View,
‎nu mai zic de e-mailurile tale.
‎Interviul are peste un milion ‎de vizualizări.
‎- Ai spus cumva un milion? ‎- Da.
‎- Bravo, Kate! ‎- Oameni buni, ascultați.
‎Interviul de aseară cu bunul samaritean
‎ne-a adus cel mai mare rating ‎din istoria postului.
‎Mulțumită lui Kate, ‎care a obținut interviul
‎pe care îl vânau ‎toate redacțiile și toate rețelele.
‎Povestea continuă.
‎Lauren, spune-i despre Washington Heights.
‎O femeie ar fi pus bazele ‎Clubului Bunului Samaritean Anonim.
‎Vor urma filosofia lui.
‎Au cumpărat deja un scaun cu rotile ‎pentru un vecin veteran.
‎Un tip care stătea la rând ‎a plătit cumpărăturile următorilor zece.
‎Kate, pune-l pe Hansen ‎față în față cu beneficiarii donațiilor.
‎- Da. ‎- Lauren, un vox populi.
‎Ed, reacții de la muncitori ‎despre filosofia bunului samaritean.
‎E momentul nostru, oameni buni. ‎Să mergem cât mai sus.
‎Da!
‎Priviți! E bunul samaritean.
‎- Bunule samaritean! ‎- Nicio grijă! Te descurci.
‎Christina.
‎Bună!
‎Bunul samaritean!
‎Nu știu cum să-ți mulțumesc pentru ajutor.
‎De unde știai că avem nevoie?
‎Am un sistem ‎prin care aflu cine e la ananghie.
‎Spuneai că ai aflat ‎despre situația Christinei
‎de la asistenta de la biserica ei.
‎Cine e? Vreau să-i mulțumesc.
‎Carla...
‎Muñoz.
‎Păr lung, brunetă, ochi căprui.
‎Spunea că s-a simțit inspirată ‎de credința ta.
‎Kate, putem încheia aici? ‎Am întârziat la o întâlnire.
‎Mai am câteva întrebări.
‎Vor trebui să mai aștepte. ‎Scuze, Christina.
‎- Am terminat? ‎- Da, mulțumesc.
‎- E totul în ordine? ‎- Da.
‎Merg diseară la petrecerea ‎senatorului Wintour.Vii?
‎Nu plănuiam să merg. Tata e în DC.
‎E prieten de familie, nu? ‎Iar eu voi fi acolo.
‎- Va fi distractiv. ‎- Bine, mă gândesc.
‎- Mersi. ‎- Nu știu cum trece de întâlniri.
‎Toți vor să vorbească despre el.
‎Ceva nu a fost în regulă cu Jack azi.
‎E greu de digerat. ‎Ieri administra un fond, azi e la știri.
‎Chiar și așa...
‎Părea foarte nelalocul lui ‎în prezența Christinei.
‎Poate era stânjenit.
‎I-a dat 100.000 de dolari. ‎De ce să se simtă așa?
‎Îți zic după ce dau cuiva 100.000.
‎Corect.
‎Voiam să-mi ofer ajutorul...
‎așa cum am știut eu mai bine...
‎oamenilor care lucrează ‎în fabricile noastre...
‎care ne repară mașinile și instalațiile... ‎care ne coc pâinea...
‎De câte ori ai de gând să revezi ‎interviul cu Jack Hansen?
‎De câte ori va fi nevoie ca să înțeleg.
‎Pune ceva la cale, ‎dar nu știu încă ce anume.
‎Uită-te la asta.
‎Voiam să-i ajut pe muncitori.
‎Oamenii obișnuiți care au două slujbe ‎ca să-și întrețină familia,
‎care trăiesc de la o leafă la alta.
‎Totul e prea asemănător. ‎E cam prea studiat.
‎Așa e. Și mesajul e foarte puternic.
‎Nu trebuie uitați.
‎Unii dintre beneficiari ‎nu-s săraci sau ananghie.
‎- Îmi faci o favoare? ‎- Da.
‎Zi-i lui David că urmăresc o pistă ‎la un eveniment, diseară.
‎În seara asta? De ce pleci acum?
‎E un eveniment formal, ‎trebuia să încep pregătirea acum două ore.
‎- Înțeleg. ‎- Mersi.
‎Știu.
‎David, regret că am plecat de la muncă, ‎dar nu pot să-ți spun unde sunt.
‎Încă nu. Dar, promit, niciun alt reporter ‎nu va fi diseară cu bunul samaritean.
‎Bine. Te sun mai târziu.
‎Bună, sunt Kate Bradley. ‎Sunt fiica lui Ashok Bradley.
‎Regret, nu vă găsesc pe listă.
‎Îl anunțați pe senatorul Wintour ‎că sunt aici?
‎E o petrecere privată.
‎- Kate! ‎- Bună!
‎Ce surpriză! Nu știam că vii.
‎- E în ordine. ‎- Pot să vă iau lucrurile?
‎- Mulțumesc. ‎- Vino.
‎Sper că nu te deranjează.
‎- Nu. ‎- Mă bucur să te văd, Tom.
‎- Știi că Ashok nu e aici, da? ‎- Da, e în DC.
‎Nu pentru el am venit. ‎Îl caut pe Jack Hansen.
‎Bun. Deci...
‎Știi despre marele anunț.
‎- Marele anunț? ‎- Îl las pe el să-ți spună.
‎- E pe aici pe undeva. ‎- Îl găsesc eu.
‎Mă bucur că te-am revăzut.
‎Mulțumesc mult.
‎Cea mai frumoasă surpriză a serii. ‎Arăți extraordinar.
‎Mulțumesc.
‎- Mă bucur că ai reușit să vii. ‎- Și eu.
‎Despre ce mare anunț vorbea Tom?
‎Voi... Voi candida la Congres.
‎Cum?
‎Când ai luat decizia asta?
‎Am fost abordat ‎de un grup de oameni de afaceri și...
‎m-au convins.
‎În interviul nostru, ‎când vorbeai despre muncitori,
‎despre cei care trăiesc ‎de la o leafă alta...
‎era începutul campaniei tale?
‎Nu, Kate. Chiar cred în tot ce am spus.
‎De aceea am donat acei bani, ‎de aceea candidez la Congres.
‎Deci...
‎cum explici donația făcută lui Marie?
‎Marie?
‎Da, e oncologul ‎care lucrează la Spitalul Parkland.
‎Are o casă de trei milioane, ‎în Fort Green.
‎Nu e una dintre muncitorii ‎pe care vrei să-i ajuți.
‎Da, dar...
‎participă la foarte multe ‎acțiuni caritabile și...
‎mi-am spus că va face ceva bun ‎cu banii. Și a făcut.
‎Știu că nu iubești lumea politicii,
‎dar tatăl tău mă susține în totalitate.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Vrând-nevrând, ai găsit o cale
‎să implici familia Bradley ‎în marele tău plan.
‎Ascultă...
‎Voi face anunțul vineri și aș vrea ‎să-ți ofer un interviu în exclusivitate,
‎dar putem să păstrăm secretul până atunci?
‎Sigur, de ce nu?
‎Iată-vă!
‎Kate, stați la masă cu noi.
‎Candace vrea s-o pui la curent.
‎Da.
‎Ai auzit vestea?
‎Da. Și mi s-a promis ‎un interviu în exclusivitate.
‎Jack, Districtul 12 e foarte râvnit.
‎Iar ideea lui de a proteja muncitorii
‎va fi o gură de aer proaspăt.
‎Vino cu mine, Jack. ‎Vreau să cunoști pe cineva.
‎David, am aflat ceva.
‎Jack Hansen va candida la Congres ‎în Districtul 12.
‎- Serios? ‎- Eu l-aș vota.
‎De unde știi?
‎Am dat buzna aseară ‎la petrecerea dată de senatorul Wintour.
‎Va fi un candidat de temut. ‎Numele lui e pe buzele tuturor.
‎Da, mulțumită nouă.
‎Se bazează pe imaginea creată de noi.
‎N-a fost o știre.
‎Doar un rol jucat ‎de un alt politician ambițios.
‎Cel puțin, Jack Hansen încearcă să ajute. ‎Putea fi mai rău.
‎Nu înțelegeți?
‎S-a folosit de noi.
‎Mai sapă.
‎Mă scuzați.
‎Tată, mulțumesc că m-ai sunat.
‎Asistenta spunea că e urgent.
‎Este. Jack mi-a spus ‎că va candida la Congres.
‎Parcă era urgent. Am ieșit ‎de la întâlnirea Comisiei pentru buget.
‎Tată, te rog.
‎Vreau să știu când a hotărât să candideze.
‎Când n-a vorbit el despre candidatură? ‎E la Districtul 12?
‎Acum o vreme, m-a întrebat dacă are șanse.
‎I-ai spus că are?
‎Îl susții?
‎La momentul respectiv, am refuzat.
‎Pentru poziția aceea era nevoie ‎de un nume cunoscut,
‎iar Jack nu avea așa ceva.
‎Nu încă.
‎Până l-a creat pe bunul samaritean ‎ca să atragă atenția.
‎Nu-l poți acuza ‎de faptul că a profitat de popularitate.
‎Iar în calitate de candidat la Congres,
‎ar putea profita de aceste acte caritabile ‎pentru a face o schimbare.
‎Tată, asta înseamnă manipulare. ‎Nu vezi?
‎Trebuie să închid. Te sun mai târziu.
‎ERIC ‎VII LA CINĂ?
‎MI-AR FACE PLĂCERE SĂ NE REVEDEM
‎- Ai terminat? ‎- Da.
‎Ia loc. Mă ocup eu.
‎Bine, mulțumesc.
‎Nu mințeai. Chiar gătești bine.
‎Mai înveți una, alta ‎când gătești pentru băieții de la secție.
‎Am făcut niște presupuneri greșite ‎legate de tine și de Jack.
‎Sper că am interpretat greșit ‎anumite lucruri.
‎Jack e doar subiectul interviului meu.
‎Și aveai dreptate să n-ai încredere în el. ‎Candidează la Congres.
‎Și-a lansat candidatura ‎după ce a anunțat că e bunul samaritean.
‎Exact.
‎Încă o dovadă
‎că nimeni nu face bine ‎fără a aștepta ceva în schimb.
‎Prefer să cred că nu e așa.
‎- Cafea? ‎- Da, mulțumesc.
‎Tu ai decorat apartamentul?
‎E uimitor!
‎Da, mai am de lucru încă.
‎Tu navighezi barca asta frumoasă?
‎Da. Asta e de când eu și fratele meu ‎am navigat până la un prieten din Maine.
‎În Portul Camden.
‎- El e Patrick? ‎- Da.
‎Stătea cel mai mult pe barcă. ‎I se spunea „Pește”.
‎Pește. Tu aveai o poreclă?
‎Hawkins.
‎- Ca puștiul din ‎Comoara din insulă. ‎- Hawkins, îmi place.
‎Acela cine e?
‎Un prieten de-al fratelui meu.
‎Asta înseamnă cina cu un reporter? ‎Multe întrebări?
‎Cred că da. ‎Când ai navigat ultima dată?
‎Nu-i o întrebare grea.
‎Înainte de moartea lui Patrick. ‎Nu era la fel fără el.
‎Regret, nu mi-am dat seama.
‎Pot să întreb ce s-a întâmplat?
‎Nu vrei să auzi.
‎Ascult, dacă vrei să-mi spui.
‎Am ieșit împreună în larg ‎în luna mai, de ziua mea.
‎Era tare entuziasmat...
‎de noul traseu planificat...
‎și de surpriza ‎pe care mi-o pregătise la destinație.
‎Vremea era perfectă.
‎Era soare, foarte puțini nori.
‎S-a întețit busc vântul
‎și, dintr-odată,
‎venea spre noi un val uriaș.
‎Tangonul s-a desprins...
‎l-a lovit în cap ‎și ne-a aruncat peste bord.
‎M-am luptat cu valurile ca să ajung la el.
‎Era inconștient
‎și sângera.
‎Am încercat să-l resuscitez...
‎dar l-am pierdut.
‎Îmi pare nespus de rău!
‎Nu sunt erou, așa cum crede lumea.
‎- N-am putut să-mi salvez nici fratele. ‎- Ai făcut tot posibilul!
‎Ți-ai riscat viața ca să-l salvezi.
‎Faci asta zi de zi.
‎Poate nu te consideri erou, ‎dar eu așa te văd.
‎Stephanie, sunt Kate, de la Channel 12.
‎Te rog să mă suni când ai ocazia. ‎Mulțumesc.
‎Ia te uită! E o coloană ascunsă în tabel. ‎O adnotare.
‎Ceva interesant?
‎Apar niște inițiale ‎la retragerea primei tranșe de 400.000.
‎PDD. E unul dintre beneficiari?
‎Nimeni nu are inițialele PDD.
‎Stephanie, mulțumesc că m-ai sunat.
‎Sigur. Ce e, Kate?
‎De unde știai ‎că voi fi cu Jack la localul de taco?
‎- A dat un comunicat de presă. ‎- Un comunicat de presă?
‎El sau agentul lui de presă.
‎Carl... Carl Green...
‎- De la PDD. ‎- PDD?
‎Da, Parker Dunlop Development.
‎Înțeleg.
‎Mulțumesc, rămân datoare.
‎- Ce se întâmplă? ‎- PDD e Parker Dunlop Development.
‎O agenție exclusivistă ‎de consultanță politică.
‎Pregătesc candidați la funcții publice, ‎fac campanii de presă.
‎Da, tata i-a folosit la ultimele alegeri.
‎De ce sunt plătiți cu bani gheață?
‎Lauren! Mai ai multe de învățat ‎despre DC.
‎Bine, stați așa. ‎Când a fost retrasă a doua tranșă?
‎În 27 octombrie.
‎Da. La o zi după ce m-am întâlnit cu Jack ‎și am discutat despre bunul samaritean.
‎Dacă primii 400.000 au fost cheltuiți ‎pe consultanță politică...
‎Cine e în spatele primelor patru donații? ‎Unde pleci?
‎Când voiai să-mi spui ‎că nu ești samariteanul?
‎Te sun înapoi.
‎Ce tot spui? Normal că eu sunt.
‎Nu mi-ai spus toată povestea.
‎Cu primii 400.000 de dolari ‎ai plătit cheltuieli de campanie.
‎PDD.
‎De ce nu-mi spui adevărul? ‎Spune-mi exact ce s-a întâmplat.
‎Eu am donat ultimii 400.000.
‎- Iar restul? ‎- A fost altcineva, nu știu cine.
‎Și ți-ai asumat meritul?
‎Ascultă...
‎Tipul ăsta a atras atenția presei ‎cum n-a mai făcut-o nimeni.
‎Toți vorbeau ‎despre bunul samaritean. Chiar și tu.
‎Și știu cât de important era pentru tine ‎să găsești un om care face bine.
‎Eu sunt acela.
‎Nu căutam doar un om care să facă bine.
‎Ci un om care să facă bine ‎fără să aștepte ceva înapoi.
‎Acela nu ești tu.
‎Poate că nu am făcut eu primul pas,
‎dar am donat 400.000 de dolari, ‎trebuie să însemne ceva.
‎Ai oferit bani pentru publicitate ‎și pentru candidatura ta.
‎Amândoi avem de câștigat ‎din această poveste.
‎Despre câștig e vorba?
‎Ai mințit, Jack.
‎Adevărul nu mai contează ‎dacă obții ce îți dorești?
‎Bine. Cum pot să mă revanșez față de tine?
‎Ar ajuta să mai donez 400.000 de dolari?
‎- Care e limita dintre adevăr și minciună? ‎- Stai așa. Hai să stăm de vorbă.
‎Kate!
‎Cum? Repetă!
‎Jack Hansen nu e bunul samaritean.
‎Așa ceva ar distruge ‎reputația unui canal de știri.
‎- Și cariere. ‎- Las-o să vorbească!
‎M-a mințit. ‎Tocmai a recunoscut că e un imitator.
‎Adevăratul samaritean a donat 400.000.
‎- Jack l-a copiat. ‎- Grozav!
‎Colaborează de câteva luni ‎cu un agent de presă. Ne-a păcălit.
‎Dacă nu el e bunul samaritean, cine e?
‎Poate că adevăratul bun samaritean ‎își protejează identitatea.
‎Sau are o strategie de marketing.
‎Mai e latura infracțională. ‎Poate caută izbăvire.
‎Nu cred că bunul samaritean ‎așteaptă ceva în schimb.
‎Fii serioasă!
‎Vorbesc serios.
‎Când am primit subiectul,
‎eram convinsă că există un motiv ascuns.
‎Lucrez de ani întregi cu subiecte tragice
‎și știm că acestea cresc ratingul.
‎Dar alegem să prezentăm ‎partea egoistă și violentă a oamenilor,
‎deși știm că există ‎și oameni buni în lume.
‎Ce gânduri frumoase! Mă îneacă emoția. ‎Asta nu ne spune cine e bunul samaritean.
‎- Haideți! Aveți idei? ‎- Încă nu.
‎Dar trebuie să ne întoarcem ‎la primii patru beneficiari,
‎Christina, Marie, Jesse și Faith.
‎Să aflăm ce au în comun.
‎Hai să vedem.
‎Unde locuiesc?
‎Peste tot. Bronx, Brooklyn, ‎Manhattan și Staten Island.
‎Asta iese din discuție. ‎Dar școli, cluburi, asociații?
‎- Au ceva în comun? ‎- Nu.
‎- Născuți în New York? ‎- Marie, în Brooklyn.
‎- Și Faith s-a născut aici. ‎- Nu.
‎Christina s-a născut în Mexic, ‎iar Jesse, în Maine, Camden.
‎Poftim?
‎Portul Camden, pe coasta orașului Maine.
‎Portul Camden...
‎Am o bănuială. Vă sun înapoi.
‎Nu, stai. Unde ești? Trimit o echipă.
‎Nu poți filma o bănuială. ‎Dă-mi puțin timp.
‎Nu, Kate, stai...
‎Taxi!
‎Credeți că ar putea...
‎M-am lovit la spate în urmă cu ceva timp.
‎Așteptați aici.
‎Jesse, ai câteva minute ‎să vorbim despre bunul samaritean?
‎Sunt în întârziere.
‎Am văzut o fotografie ‎cu cineva care-ți seamănă
‎pe o barcă, ‎alături de Patrick și Eric Hayes.
‎În larg, cu frații Hayes.
‎- Probabil că eu eram. ‎- Deci îi cunoșteai?
‎Eram ca frații. Patrick mi-era ‎cel mai bun prieten încă din a patra.
‎M-am ocupat de partea de tâmplărie ‎de pe Crazy Eight.
‎Ai spus cumva Crazy Eight?
‎Da.
‎Accidentul ne-a dat peste cap.
‎Pe Eric mai mult decât pe restul. ‎Faci un reportaj despre bărci?
‎Da, într-un fel.
‎Bună, sunt Kate de la Channel 12 News. ‎Am o întrebare pentru tine.
‎Îl cunoșteai pe Patrick Hayes?
‎Da, am lucrat cu Patrick
‎la Inniswell Properties.
‎Când m-am angajat ca asistentă.
‎Avea afacerile la degetul mic,
‎dar suferea de dislexie ‎și citea foarte greu.
‎Îl ajutam la cercetare, contracte...
‎Am fost bona lui Patrick și a lui Eric.
‎Am început pe când erau mici...
‎și au crescut sub ochii mei.
‎Da. Patrick Hayes mi-a fost pacient ‎în urmă cu mai mulți ani.
‎Nu pot să-ți dau multe detalii, ‎dar s-a recuperat foarte bine.
‎Era foarte recunoscător.
‎Eu mi-am făcut doar datoria.
‎Dar...
‎Nu poate fi Patrick...
‎A murit. Cu luni în urmă.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Intră. ‎- Mulțumesc.
‎- Să-ți iau lucrurile. ‎- Mersi.
‎Christina Gomez a fost bona ta ‎și a lui Patrick.
‎Faith Haywood s-a angajat ‎mai întâi la fratele tău.
‎Dr. Ellis l-a tratat pe Patrick ‎când a fost bolnav.
‎Iar Jesse Durham ‎i-a fost cel mai bun prieten.
‎Vă însoțea ‎când ieșeați în larg cu Crazy Eight.
‎Tu ești bunul samaritean, nu?
‎Intră. Hai să stăm de vorbă.
‎Mersi.
‎Deci...
‎De unde ai avut atât de mulți bani?
‎Barca a fost distrusă în accident.
‎Și...
‎am primit asigurarea.
‎Peste 400.000 de dolari.
‎Le-am spus că nu e barca mea.
‎Se pare ‎că Patrick trecuse barca pe numele meu.
‎Aceea ar fi fost surpriza lui.
‎Voia să-mi dea barca de ziua mea.
‎Dar eu am dat greș.
‎Așa că nu puteam păstra banii.
‎De aceea i-ai donat.
‎Acești prieteni ai lui...
‎i-au făcut viața mai bună. ‎Fiecare în felul său.
‎Mă gândeam... ‎că îi merită mai mult decât mine.
‎Dar de ce nu le-ai dat banii personal?
‎S-ar fi bucurat mai mult de ei...
‎și i-ar fi cheltuit mai liber ‎dacă nu ar ști de unde provin.
‎Îmi pare rău pentru fratele tău.
‎Dar ar fi foarte mândru ‎de ceea ce ai făcut.
‎Mulțumesc.
‎Nu pot să fiu subiectul tău.
‎Nu e vorba despre subiect.
‎Nu mai e.
‎Postul Channel 12 News a aflat
‎că Jack Hansen nu e bunul samaritean ‎pe care-l credeam.
‎E adevărat că Jack Hansen a donat ‎ultimii 400.000 de mii de dolari,
‎dar nu a făcut și primele patru donații.
‎El l-a copiat pe bunul samaritean
‎pentru a-și promova ambițiile politice.
‎Cine e bunul samaritean?
‎Spre deosebire de Hansen, ‎nu vrea atenție.
‎A cerut să-și păstreze anonimatul, ‎nedorind nimic în schimb.
‎S-a întâmplat un lucru remarcabil.
‎Beneficiarii generozității ‎bunului samaritean oferă la rândul lor.
‎Cineva i-a oferit o mașină vecinei,
‎unul, o donație substanțială ‎băncii de alimente locale.
‎Altcineva a fondat o bursă ‎pentru asistenți ce vor să devină avocați.
‎Beneficiara din Brooklyn a donat ‎toți banii pentru cercetarea cancerului.
‎Bunul samaritean nu s-a așteptat
‎să fim inspirați de exemplul său.
‎Unii spun că New York City e un oraș dur,
‎un loc unde ești pe cont propriu.
‎Însă azi văd mai multă bunăvoință ‎între străini, nu concurență.
‎Îi văd pe oameni ajutându-și semenii.
‎Pe străzi, în stațiile de metrou ‎și pe holurile blocurilor.
‎Mulțumită bunului samaritean, ‎devenim oameni mai buni.
‎Kate Bradley, Channel 12 News.
‎- Bravo! ‎- Mulțumesc.
‎- Minunat reportaj, Kate. ‎- Mulțumesc.
‎Pa, prieteni!
‎Bună, tată!
‎Ți-am văzut reportajul despre Jack Hansen.
‎Ai avut dreptate de la început. ‎Trebuia să cred în instinctul tău.
‎E în ordine. Mulțumesc, tată.
‎Oricine ar fi bunul samaritean,
‎un astfel de om te face ‎să-ți schimbi percepția despre lume.
‎Nu l-ai cunoscut, ‎dar cred că ți-ar plăcea.
‎Cel care te face fericită e pe placul meu.
‎- Mulțumesc, tată. ‎- Noapte bună, Katie.
‎Noapte bună! Te iubesc.
‎Nu flirtam.
‎DUPĂ O LUNĂ
‎- Nu? Chiar deloc? ‎- Poate puțin.
‎Am o surpriză.
‎- Închide ochii. ‎- Bine.
‎Bine.
‎Deschide-i.
‎Tare!
‎- Mergem să admirăm stelele? ‎- Nu chiar.
‎Ține de locul unde te voi duce mâine.
‎La Planetariul Hayden?
‎La Polul Nord? La o petrecere cu pirați?
‎E mai aproape de atât. E pe apă.
‎Pe podul Brooklyn?
‎Mă inviți să ieșim în larg?
‎Da.
‎Ia te uită! Te întreb și eu ceva.
‎Mă scuzați?
‎Cred că ai un fan.
‎- Bună! ‎- Ești cumva Kate Bradley?
‎- Da. ‎- De la Channel 12?
‎Voiam să te rog ‎să-i mulțumești bunului samaritean.
‎Sigur. Pentru ce?
‎Tocmai am primit o bursă la colegiu.
‎Școala nu știe de unde-s banii, ‎dar cred că de la bunul samaritean.
‎- O bursă? ‎- Pentru toți cei patru ani.
‎Au primit și alți colegi de-ai mei, ‎dar și elevi din alte școli.
‎Cu toții am primit așa ceva.
‎Crezi că e de la el?
‎Nu știu. Trebuie să-l întreb.
‎Trebuie să plec, dar, dacă el a făcut ‎toate astea, transmite-i mulțumiri.
‎Sigur că da.
‎- Știai despre asta? ‎- N-am fost eu.
‎Aici îmi fac eu faptele bune acum.
‎Iar mâine te scot în larg.
‎- Chiar n-ai legătură cu asta? ‎- Jur.
‎- Vrei subiectul, nu? ‎- Cam așa ceva.
‎Du-te. Te aștept.
‎Imediat.
‎Bine, mă întorc.
‎Scuză-mă!
‎Așteaptă!
‎Subtitrarea: Linda Pricăjan