Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- אפשר לקבל עזרה? - את שומעת אותי?‬
‫פותחת דרכי נשימה. מבט, האזנה ומישוש לעשר שניות.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש...‬
‫טוב, נהפוך אותה בספירה שלי.‬
‫שתיים, שלוש. אוקיי.‬
‫את איתנו? תהנהני אם את איתי.‬
‫זה יעזור לך לנשום.‬
‫עיניים אליי, חמודה. עיניים אליי.‬
‫התינוקת שלך תהיה בסדר. אני מבטיחה.‬
‫מה איתי?‬
‫מה אמרת?‬
‫- מה איתי? - לחיצות על הרחם. קדימה.‬
‫סאקשן בארבע.‬
‫על זה. צריך עזרה פה.‬
‫התינוקת לא נושמת. להתחיל החייאה.‬
‫- אני לא רואה. - זה בסדר.‬
‫היא מפרכסת שוב. אני צריכה פה עזרה.‬
‫דברי אליי.‬
‫בירת'/ריבירת'‬
‫הטלפון שלך מצלצל.‬
‫סקוט, תשאל אם אתה יכול ללכת. עכשיו.‬
‫איפה אתה? אתה תשאל?‬
‫אני אשאל. אני שואל עכשיו. רוז.‬
‫ביקשתי שתשתיק את הטלפון.‬
‫זה רק לשיחות חירום.‬
‫יש לי מקרה חירום.‬
‫קרה משהו בבית הספר של בראדלי. הוא נשך ילד.‬
‫אני יכול לבקש טובה?‬
‫לא אוכל להישאר עד מאוחר.‬
‫יש לי תוכניות.‬
‫- רוז, אני צריך ללכת. - איפה אשתך?‬
‫- היא כבר בבית הספר. - אז למה אתה צריך ללכת?‬
‫סליחה?‬
‫אם היא שם, אתה לא צריך ללכת. אתה בוחר ללכת.‬
‫אסיים בעוד שעה. אגיע הכי מהר שאני יכול.‬
‫הלו? מותק?‬
‫הלו?‬
‫ננה.‬
‫למה שלא תשכבי בחדר המנוחה?‬
‫כי הרצפה רכה יותר פה.‬
‫זה לא היגייני. בואי, קדימה.‬
‫אעזור לך.‬
‫אלוהים.‬
‫אני יודעת.‬
‫- בואי. - אני כל כך עייפה.‬
‫איך זה שאת לא נראית עייפה?‬
‫- אימא! - היי, מתוקה!‬
‫- מה קורה? - נשקי את אמיליה.‬
‫איך היה היום שלך?‬
‫שיחקנו, "מה השעה, מר שועל?"‬
‫- באמת? - הכנו פרחים.‬
‫שרנו את שיר ההפכים.‬
‫הכנתי שרשראות ממתקים.‬
‫עשיתי פיפי.‬
‫ושיחקתי. וקראתי ספר.‬
‫הוא היה על עכבישים.‬
‫- כן? - אנאנסי הייתה עכבישה.‬
‫באמת? זה טוב.‬
‫מתגעגעת לזה?‬
‫אני מתגעגעת לקולות הקטנים.‬
‫תלכי. זה ייקח כמה רגעים.‬
‫כן? טוב. נתראה מחר.‬
‫- טוב. - ביי, לילי.‬
‫ביי.‬
‫אז אנאנסי הייתה עכבישה?‬
‫לא אכלת את התפוח שלך.‬
‫- אפשר לאמץ עכביש? - עכבישים לא מפחידים?‬
‫- לא. הם זוחלים. - כן? איך?‬
‫ככה?‬
‫לילי!‬
‫לא נוגעים בלי רשות.‬
‫- אהבתי את השמלה שלה. - סליחה, גברתי.‬
‫בחייך.‬
‫- אימא? - כן, מתוקה?‬
‫- אני יכולה לספר לך סוד? - בטח.‬
‫אני לא מקבלת מספיק תשומת לב.‬
‫שיהאנ'ס, פאב אירי‬
‫אני רוצה סלט קוב.‬
‫בלי בייקון ועוף.‬
‫ובלי ביצה.‬
‫הייתי אוכל לך את הבייקון.‬
‫לא כדאי לך.‬
‫למה לא?‬
‫הייתי מנחשת שיש לך הסתיידות בעורקים.‬
‫מעולה.‬
‫היי.‬
‫בוא לכאן.‬
‫אני רוצה להביא לך ביד בשירותים.‬
‫אין לי כסף.‬
‫- אמרתי לך לא להסתכל. - סליחה.‬
‫אני גומר.‬
‫מה זה?‬
‫- צעצוע מין. אל תסתכל או שאפסיק. - טוב.‬
‫תן לי את היד שלך.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫לילה טוב.‬
‫מה?‬
‫רק עוד חמש דקות.‬
‫שיט.‬
‫צריך לקום.‬
‫- לא. - קומי, ליליטה.‬
‫- אני לא מרגישה טוב. - תירוץ ישן. קומי.‬
‫קדימה. יש לך חמש דקות.‬
‫שיט.‬
‫פולין. זו סליה.‬
‫תוכלי לטפל בה היום?‬
‫מצטערת, אבל היא לא מרגישה טוב.‬
‫בטח, מתוקה. בואי אליי.‬
‫קדימה, לילה. זו פולין. מתוקה, בבקשה.‬
‫אני ממש מאחרת.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫- די! - תיפרדי מאימא.‬
‫תיפרדי מאימא. בואי.‬
‫אם תתנהגי ככה, פשוט אלך.‬
‫לא!‬
‫- המעלית יורדת. - אני בעבודה, מותק, אני לא יכולה לדבר.‬
‫אני יודעת, מתוקה, אבל...‬
‫למה אנחנו יורדים?‬
‫פולין תטפל בך ממש טוב.‬
‫מתוקה.‬
‫מתוקה, את שומעת אותי?‬
‫אני במעלית. אין קליטה.‬
‫טוב.‬
‫וחמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת.‬
‫עבודה טובה, אימא.‬
‫את מעולה.‬
‫רגע. אבצע את החיתוך.‬
‫מה?‬
‫בבקשה. לא הייתה לי הזדמנות לנסות.‬
‫בבקשה אל תחתוך אותי.‬
‫קצב הלב שלה יציב.‬
‫אולי ניתן לאימא הזדמנות לנסות לבד.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫אוקיי.‬
‫פשוט תחשבי על זה כמו חרבון גדול.‬
‫אוקיי.‬
‫וחמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת.‬
‫מה היא אכלה?‬
‫אוקיי.‬
‫אני רוצה לדבר איתה.‬
‫אז...‬
‫תני לי אותה, אני חוזרת למחלקה לכמה שעות ואני רוצה להגיד לה לילה טוב.‬
‫פולין? פולין, את מתנתקת...‬
‫היי, קרוליין מנסה להניק. היא מבקשת אותך.‬
‫רק דקה.‬
‫פולין. סליחה. אני צריכה ללכת.‬
‫תודה.‬
‫אין כמוך.‬
‫פולין? לילה?‬
‫לילה חולה מאוד. נסענו במונית לממוריאל. לא הצלחתי להשיג אותך.‬
‫פתולוגיה.‬
‫זה נשלח לחוקר מקרי המוות.‬
‫היא תורמת איברים?‬
‫כן, הגיליון למעלה.‬
‫אולי היא תוכל לעזור לילד אחר.‬
‫היא לא יכולה.‬
‫היא מתה מדלקת קרום המוח.‬
‫בגלל זה היא נשלחה לחוקר מקרי המוות.‬
‫מעניין אם המוות המוחי קדם לקריסת האיברים.‬
‫אין לי מושג.‬
‫אתה יכול ללכת עכשיו.‬
‫קחי את זה פעמיים ביום למשך יומיים.‬
‫- מה זה? - אנטיביוטיקה.‬
‫אם נדבקת במשהו כי היית איתה היום,‬
‫זה יטפל בזה לגמרי.‬
‫חשוב ששתיכן תיקחו את זה.‬
‫אני יודעת שזה הרבה מידע. תוכלי לוודא שהיא הבינה כל מה שאמרתי?‬
‫- מותק. - שמעתי אותה.‬
‫רוצה שאתקשר למישהו?‬
‫את יכולה ללכת הביתה.‬
‫- לא אעזוב אותך. - עופי לי מהפרצוף, פולין.‬
‫מה את רוצה לומר על מקום העבודה?‬
‫חזיות ביקיני במקום העבודה? לגמרי.‬
‫לובי, קומת מרתף‬
‫היי, אסור לך להיות פה.‬
‫סליחה.‬
‫אם את רוצה תיקים, תגישי בקשה להנהלה.‬
‫אני צריכה לראות את הבת שלי.‬
‫- דלקת קרום המוח? - לילה מוראלס, היא שם?‬
‫היא נשלחה לחוקר מקרי המוות לפני שעה.‬
‫רוצה את המספר שלהם?‬
‫תוכלי לנסות, אבל הם סגורים בסופי שבוע.‬
‫אני יכולה לעזור עם עוד משהו?‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫אפשר להצטרף אלייך?‬
‫היו עוד מקרים במעון?‬
‫לא שידוע לי.‬
‫הטלפון שלי הלך.‬
‫יכולתי להשתמש בטלפון של בית החולים, אבל...‬
‫לא יודעת. אולי זה מצא חן בעיניי.‬
‫כמו חופשה קטנה.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫היא מתה עוד לפני שהגעתי.‬
‫לא הספקתי לראות אותה.‬
‫אקח אותך הביתה.‬
‫סליה? הגענו.‬
‫הגעתם למשרד חוקר מקרי המוות של מחוז ברונקס.‬
‫משרדינו סגורים כרגע. אם תרצו להשאיר הודעה...‬
‫זו אני.‬
‫אנחנו בטיפול נמרץ.‬
‫מתוקה, אנחנו במונית בדרך ל...‬
‫מצטערת להפריע, אבל המצב של לילי מחמיר.‬
‫אני לא בטוחה...‬
‫היי, אימוש, החמודה שלך פה, והיא רצתה לדבר איתך.‬
‫בואי.‬
‫תקליטי לאימא הודעה.‬
‫- אימא! - היא לא שם, תשאירי הודעה.‬
‫ישנתי הרבה וחלמתי על ברבור.‬
‫מה עוד?‬
‫שם הבת שלך?‬
‫לילה מוראלס.‬
‫תאריך לידה?‬
‫תשעה באוגוסט 2015.‬
‫את האפוטרופוסית היחידה?‬
‫- סליחה? - אבי הבת שלך, הוא...‬
‫היא מהפריה. אנחנו רק שתינו.‬
‫טוב, זהו.‬
‫זה ייקח רגע. זה עולה.‬
‫מה קרה?‬
‫כתוב...‬
‫שהיא לא פה.‬
‫סליחה?‬
‫רק רגע.‬
‫זוכרת ילדה קטנה שנפטרה בשישי האחרון?‬
‫דיברת עם האימא?‬
‫מה העניין?‬
‫הם אומרים שהיא לא אצלם.‬
‫כן. על הפנים.‬
‫אני מנסה להבין מה להגיד לאימא.‬
‫היא במשרד שלי.‬
‫אני צריכה משהו מנחם יותר מאשר,‬
‫"עיריית ניו יורק איבדה זמנית את הבת שלך."‬
‫תגידי לה שניהול התיקים מבולגן.‬
‫בשנה שעברה שרפו בטעות את הגופה של הפולנייה ההיא.‬
‫תודה.‬
‫אסתדר.‬
‫גברת מוראלס.‬
‫אני מבטיחה לך, אנחנו עושים הכול כדי...‬
‫אני לא הולכת עד שאדבר עם מישהו שיכול להגיד לי‬
‫איפה הבת שלי, לעזאזל.‬
‫אני לא מסוגלת לדמיין כמה קשה לך.‬
‫אני רוצה לדבר איתה.‬
‫- סליחה, עם מי? - זו שראתה את לילה.‬
‫ד"ר קספר.‬
‫- אשמח... - אני רוצה לדבר איתה עכשיו.‬
‫מצטערת. היא הייתה פה הרגע.‬
‫היי. היי!‬
‫היי, חכי רגע.‬
‫היי.‬
‫חכי רגע. אני רוצה לדבר איתך.‬
‫חכי. זה רק ייקח שנייה, בבקשה.‬
‫שיחה לא מזוהה‬
‫ד"ר קספר.‬
‫מי את?‬
‫את לא יודעת?‬
‫ברחת ממני אתמול.‬
‫יש שרשרת משמורת לאורך כל הזמן‬
‫שבו הבת שלך הייתה בביה"ח...‬
‫תקשיבי, דברים נדפקו, אני לא אתבע.‬
‫אני לא רוצה בעיות. אני רק צריכה לדעת מה קרה.‬
‫אני לא יכולה... לא יכולה.‬
‫- מה את לא יכולה? - אני לא יכולה לעזור לך.‬
‫אני צריכה להיכנס.‬
‫- אני רוצה להיכנס. - זה לא הולם.‬
‫- תסלחי לי. - מה יש שם?‬
‫את תתני לי להיכנס לבית שלי?‬
‫אוקיי.‬
‫אני יכולה להסביר.‬
‫- אם את רק... - שלא תעזי לגעת בה.‬
‫אני צריכה לבדוק אותה, או שתמות.‬
‫היא בחיים.‬
‫הצינור הזה מתעקם כשהיא זזה.‬
‫היא בחיים.‬
‫כן, אמרתי לך את זה.‬
‫אבל איך זה אפשרי?‬
‫בזכות הפרופיל הגנטי של הבת שלך היא מועמדת מושלמת‬
‫לטיפול ניסיוני שאני עובדת עליו.‬
‫לדלקת קרום המוח?‬
‫למוות.‬
‫מה זה היה?‬
‫זו מיוריאל.‬
‫היא מתה לפני חודשיים.‬
‫זה מה שאת מזינה לגוף של לילה?‬
‫הנסיוב הזה הוא נגזרת מעוברי חזיר, אבל העקרונות זהים.‬
‫הוא גורם להתחדשות תאים.‬
‫מה לגבי מוח ואישיות?‬
‫לא הכרתי אותה לפני שמתה, והיא חזירה.‬
‫התכוונתי ללילה.‬
‫הרפלקסים העצביים הבסיסיים שלה לא נפגעו.‬
‫אז היא יכולה להתעורר?‬
‫תאורטית, כן.‬
‫אבל יש שיקולים אתיים.‬
‫אם מיוריאל הייתה סובלת, הייתי מרדימה אותה.‬
‫אבל היא לא סבלה.‬
‫לא.‬
‫גברת מוראלס, לניסוי הזה יש משמעויות נרחבות יותר מאשר הבת שלך, ויותר ממני וממך.‬
‫רשמת אותה לתרומת איברים, וזה ראוי להערצה.‬
‫הבת שלי היא לא ניסוי.‬
‫הצינורית הזו. כמה זמן כבר היא מתעקמת?‬
‫- בכל פעם שהיא זזה. - היא קצרה מדי.‬
‫צריך הארכה.‬
‫את מרבה להפוך אותה?‬
‫בכל כמה שעות כשאני פה, אני לא יכולה להיות פה כל הזמן.‬
‫אסור שתישאר לבד.‬
‫אף פעם.‬
‫יש לך מיטה נפתחת?‬
‫יש לי פוטון.‬
‫נראה טוב לעשרה שבועות.‬
‫דופק חזק.‬
‫הכול במקום הנכון.‬
‫גם אימא במצב מעולה, יחסית לגילה.‬
‫מה הסוד שלך?‬
‫זו השליה?‬
‫נכון. ראייה חדה.‬
‫שאדפיס לך?‬
‫לא.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫יש אי נוחות כלשהי?‬
‫בחילות, קצת הקאות, לא משהו חריג.‬
‫כבר היית בהיריון?‬
‫כן, סיימנו?‬
‫כן, זה הכול.‬
‫את יכולה להתלבש והרופא תכף יבוא.‬
‫אתן לך פרטיות.‬
‫אני בבית.‬
‫היא חייכה היום.‬
‫- זה רפלקס בסיסי. - אני יודעת, אבל זה סימן טוב.‬
‫איך היה בעבודה?‬
‫מצאתי כף לא מעוכלת בקיבה של גבר.‬
‫בואי.‬
‫בואי, שבי.‬
‫כן.‬
‫כמה זמן את עושה את זה?‬
‫כמה ימים. היא לומדת מהר.‬
‫ראיתי סרטון באינטרנט.‬
‫אמרו שרק חזירים ממש חכמים יכולים לעשות את זה.‬
‫כמה כאלה נתת לה? סך הכול?‬
‫כמה חופנים.‬
‫חופן הוא לא יחידת מידה.‬
‫היא על תזונה ספציפית.‬
‫אם את משנה אותה איכשהו, אני צריכה לדעת.‬
‫- סליחה. - זה בסדר. פשוט תתעדי את זה.‬
‫את עובדת שם בחוץ?‬
‫תכננתי.‬
‫היו לה גזים,‬
‫אז תצטרכי להפוך אותה כמה פעמים.‬
‫אחזור אחרי שמונה עם הכול.‬
‫יש סלט במקרר.‬
‫שבי.‬
‫- סליה. - היי.‬
‫לא ידעתי שחזרת.‬
‫כן, אני בדיוק בדרך החוצה.‬
‫את עובדת במשמרות לילה?‬
‫זה לא קבוע. בעיקר ענייני אדמיניסטרציה של טרום לידה.‬
‫ראית שהתקשרתי?‬
‫מצטערת.‬
‫לא, רק רציתי לוודא שאת לא לבד.‬
‫אני בסדר.‬
‫לא שמעתי כלום לגבי טקס לוויה.‬
‫- לא היה טקס. - אבל תערכי טקס?‬
‫אנחנו לא דתיים.‬
‫- אוקיי. - טוב לראות אותך. תשמרי על עצמך.‬
‫שלום, אני בבית.‬
‫הלו?‬
‫אני בבית.‬
‫הבאת הכול?‬
‫כן. את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫יציאת האקמו סגורה.‬
‫מפסיקה מכשיר הנשמה. אוקיי, זה הרגע.‬
‫היא לא נושמת.‬
‫חכי.‬
‫- מה זה? - הכנתי מרק.‬
‫יש לזה ריח של בשר.‬
‫בשלי יש עוף ואורז. אצלך רק סלרי.‬
‫זה נס.‬
‫בבקשה אל תשתמשי במילה הזו.‬
‫סליחה.‬
‫אין בזה שום דבר על-טבעי או פלאי.‬
‫זו עבודה מדעית ומאמץ על פני זמן ארוך.‬
‫- רק התכוונתי... - אני מבינה את הכוונה.‬
‫כמה זמן את עובדת על זה?‬
‫קשה לומר.‬
‫אני מניחה שמגיל די צעיר. בערך שש, אולי שבע?‬
‫כיתה ב'?‬
‫אימא שלי.‬
‫היא לימדה ביולוגיה.‬
‫היא לקחה אותי לטיולי טבע,‬
‫"משלחות גילוי". כשהייתי בת שש,‬
‫נסענו לאורצ'רד ביץ' ומצאנו כוכב ים.‬
‫מסתבר שממש הוקסמתי ממנו, אז הבאנו אותו הביתה.‬
‫היא הניחה אותו על נייר קצבים, ואמרה לי לחתוך לו את הזרוע.‬
‫במשך שנה מדדתי את הזרוע כל יום.‬
‫חשבתי שאני לא רואה טוב.‬
‫אבל לפי הנתונים, היצור הזה... תיקן את עצמו.‬
‫התחדש.‬
‫מאוחר יותר, בבית הספר, ניסיתי לקטוע את הרגל של האוגר הכיתתי.‬
‫זה לא היה מצחיק.‬
‫לא, אני יודעת.‬
‫החיה צווחה ודיממה למוות. זה היה נורא.‬
‫איפה היא עכשיו?‬
‫אימא שלך?‬
‫היא נפטרה מפרקינסון.‬
‫אני מצטערת.‬
‫תודה על המרק.‬
‫לילה טוב.‬
‫היי.‬
‫אימא שלך שכחה להאכיל אותך?‬
‫בואי, נראה מה יש פה בשבילך.‬
‫הלו?‬
‫כן.‬
‫זה היה מאונקולוגיה.‬
‫מסרת את תוצאות הביופסיה מאתמול?‬
‫כן.‬
‫רגע, לא. לא מסרתי.‬
‫ארוחת ערב במקרר האכלתי גם את מיוריאל‬
‫- אל תשכחי לרשום את זה בגיליון - היא ציירה את זה בשנה שעברה‬
‫את בסדר?‬
‫למה?‬
‫את מחייכת.‬
‫אעשה את זה. אני רק צריכה לסיים...‬
‫רוז?‬
‫ד"ר מיוריאל, קספר‬
‫לא ידעתי שאת דוקטור.‬
‫איפה את?‬
‫הגעתם אל ד"ר רוזלינד קספר.‬
‫אני לא יכולה לענות כרגע, תשאירו הודעה.‬
‫- זה הטלפון של רוז. - מי מדבר?‬
‫קוראים לי סקוט וורד. אני עובד עם רוז.‬
‫שלום, סקוט.‬
‫היי.‬
‫אפשר לדבר עם רוז, בבקשה?‬
‫אני לא יודע איך לומר את זה. קרה משהו.‬
‫מה קרה?‬
‫מצטער, אני לא יודע אם אני צריך לחשוף מידע.‬
‫אנחנו גרות יחד.‬
‫טוב. נראה שהיא תהיה בסדר,‬
‫אבל רוז התמוטטה. היא למעלה בחדר ניתוח.‬
‫אם את מגיעה לפה, אוכל להישאר ולפגוש אותך...‬
‫מתוקה?‬
‫רוז?‬
‫רגע, תכף אחזור.‬
‫- גברת קספר? - דוקטור.‬
‫- כן. - ד"ר קספר.‬
‫סליחה. ד"ר קספר.‬
‫אני ד"ר צ'אן.‬
‫כמה זמן אני פה?‬
‫רוז, תירגעי.‬
‫זיהום מצוואר הרחם התפשט בכל מערכת הרבייה שלך.‬
‫אוכל להיכנס להיריון?‬
‫אוכל עדיין להיכנס להיריון?‬
‫תראה לי את הגיליון.‬
‫איפה היית?‬
‫פחדתי פחד מוות.‬
‫רוז?‬
‫האצווה הזו הרוסה.‬
‫היה צריך להכניס אותה לצנטריפוגה לפני 12 שעות.‬
‫איפה הבגדים שלך?‬
‫הערת אותה?‬
‫היא התעוררה לבד.‬
‫היא לא אמורה להיות ערה.‬
‫רוז!‬
‫יש לך מזל שנפתחו לך רק שלושה.‬
‫את צריכה לנוח כמה ימים.‬
‫אהיה בסדר.‬
‫ההתנהגות שלה היום,‬
‫מה היו התצפיות?‬
‫תנועת יד.‬
‫קצת תנועת עין.‬
‫- היא השמיעה קולות. - דיבור?‬
‫לא ממש, רק קולות.‬
‫נראה היה שהיא מזהה אותך?‬
‫לא יודעת.‬
‫היא מתחדשת מהר יותר משציפיתי. מהר יותר ממיוריאל.‬
‫זה נשמע ממך כמו משהו רע.‬
‫יש לנו מספיק נסיוב רק לכמה שבועות.‬
‫אז נכין עוד.‬
‫את יודעת שהנסיוב הזה הוא מרקמת עובר.‬
‫נכון?‬
‫כן.‬
‫ואת יודעת מאיפה אני משיגה רקמת עובר?‬
‫נראה לי, כן.‬
‫אני לא יכולה להכין עוד.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫אני עוד לא יודעת.‬
‫אחשוב על משהו.‬
‫ישנת?‬
‫קצת.‬
‫צריך להחליף לה שקית?‬
‫היא לא צריכה עוד עירוי עד יום שבת.‬
‫היום יום שבת.‬
‫תודה. את מוכנה...?‬
‫- להביא לך... - לא.‬
‫אם תתני לי, אולי אוכל לעזור.‬
‫כל רגע שאשקיע בהסבר על מה שאני עושה ימנע ממני לעשות את זה.‬
‫אם היית מסבירה לי קודם, אולי לא היינו במצב הזה.‬
‫מה את רוצה לדעת?‬
‫צריך רקמה פרינטלית, נכון? אז מה לגביי?‬
‫אני אימא שלה. בטח יש משהו...‬
‫סוג הדם שלך לא מתאים. כל דבר מהגוף שלך יהרוג אותה.‬
‫מה לגבי שליה או דם טבורי? אוכל להביא את זה מבית החולים.‬
‫ואז מה? נקווה לטוב?‬
‫כל תורמת תצטרך להתאים לסוג הדם ולסמני האנטיגנים הלויקוציטיים.‬
‫אין לך מושג כמה נדיר היה שהתאמתי לה.‬
‫מה לגבי מרשם תורמי האיברים?‬
‫זו תיבה שמסמנים ברישיון הנהיגה.‬
‫הם לא עורכים את כל סדרת הבדיקות עד אחרי המוות, אלא אם...‬
‫מה?‬
‫רוז, מה?‬
‫תשגיחי על העירוי שלה עד שאחזור. תוודאי שהיא מורדמת.‬
‫- לאן את הולכת? - לעבודה.‬
‫היום שבת.‬
‫"רק תגידו‬
‫"העזרה בדרך, אנחנו ציפורי הצלה"‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫- מה? - מה הרעש הזה?‬
‫"ציפורי הצלה".‬
‫למה היא לא מורדמת?‬
‫היא לא צריכה להיות מורדמת.‬
‫סליה...‬
‫"נוודא שכל החיות מוגנות"‬
‫רוז.‬
‫די כבר.‬
‫סליחה. אנחנו צריכות לדבר.‬
‫הצלבתי את רשומות המטופלות הגינקולוגיות עם מרשם מח העצם הארצי,‬
‫ומצאתי התאמה.‬
‫אמילי פרקר, או שלילי.‬
‫סמני האנטיגנים לא מושלמים, אבל אסתדר.‬
‫היא רק בשליש השני, אבל אפשר להשתמש במי השפיר שלה.‬
‫עשתה תבחין משולש לפני שבוע.‬
‫הרסתי את התוצאות.‬
‫- היא תצטרך לעשות בדיקת מי שפיר. - זה נורא.‬
‫- הבדיקות שלה בסדר. - כן, אבל היא תדאג כל השבוע‬
‫ותחשוב שיש בעיה בעובר.‬
‫בדיקת מי שפיר היא הליך פשוט.‬
‫הסיכונים לאם ולעובר זניחים.‬
‫אמילי.‬
‫- מה? - לאימא קוראים אמילי.‬
‫אוקיי.‬
‫אם יש לך תוכנית אחרת, אשמח לשמוע.‬
‫- כן? - אני יוצאת.‬
‫היא עדיין ישנה, אבל המחית שלה במקרר.‬
‫- המוניטור אצלך? - כן.‬
‫טוב. כמו שאמרתי, המחית שלה במקרר,‬
‫אם את צריכה שאביא משהו, תתקשרי או תכתבי.‬
‫אני בשירותים.‬
‫טוב. סליחה.‬
‫נתראה הלילה.‬
‫יופי. סיימנו.‬
‫זהו, מתוקה. סיימנו.‬
‫כן. אני יודעת, קוו.‬
‫יש משהו שנצטרך לעשות או לשים לב אליו, בטווח הקצר?‬
‫נקבל תוצאות בעוד כמה שבועות.‬
‫בינתיים, שימו לב אם יש התכווצויות או דימום.‬
‫ונסו לא לדאוג יותר מדי.‬
‫אין טעם לחשוש.‬
‫למה זה לא יורד? זה רגיל?‬
‫זה לא מזיק.‬
‫זה ייעלם תוך כמה ימים.‬
‫כן, זה הצבע מחומר החיטוי שנספג בעור.‬
‫איפה קראת את זה?‬
‫ב"רדיט".‬
‫יש שם הרבה מידע שידאיג אותך.‬
‫מה? פוליטיקה?‬
‫את הבנת אותי. הפורומים מלאים סיפורי אימה.‬
‫- הם עושים אותך היסטרית. - היסטרית?‬
‫אלך להביא סודה. רוצה סודה, מותק?‬
‫- תה. - לימון וסוכר?‬
‫כן.‬
‫הכוונות שלו טובות.‬
‫תעשי אגרוף.‬
‫מוכנה?‬
‫כן, כל עוד לא תשתמשי במחט הגדולה.‬
‫היריון ראשון שלך?‬
‫ניסינו במשך המון זמן.‬
‫מעולם לא הגענו לשלב הזה.‬
‫כמה זמן ניסיתם?‬
‫שלוש שנים. אני יודעת.‬
‫התחלנו מאוחר.‬
‫הייתי מבוגרת יותר ממך כשאני ילדתי.‬
‫כן?‬
‫יש לך טיפים טובים, מהריונית גריאטרית אחת לשנייה?‬
‫לא משנה לאן תלכי ומה תעשי, שתמיד תהיה לך גישה‬
‫לשירותים הכי קרובים.‬
‫שירותים ניידים, דיינרים ובנייני משרדים‬
‫עם חדרי שירותים פתוחים. מכולות אשפה שיש בהן קצת פרטיות.‬
‫זה נשמע מכובד.‬
‫כבוד ואימהות לא תמיד הולכים יחד.‬
‫יש לך בן או בת?‬
‫בת. תלחצי את זה.‬
‫היא בת שש. קוראים לה לילה.‬
‫לילה, זה שם יפהפה.‬
‫היא יצאה בסדר?‬
‫היא מושלמת.‬
‫אני יודע שלא רצית, אבל הבאתי בכל זאת.‬
‫תודה.‬
‫חכי.‬
‫סליה, אנחנו פה.‬
‫לילי!‬
‫זה בסדר.‬
‫מה שלומך, מתוקה?‬
‫הפחדת אותה.‬
‫השגת את זה?‬
‫כן.‬
‫"זה מה שאנחנו עושים, אנחנו ציפורי ההצלה"‬
‫קדימה, מתוקה.‬
‫חמודה, זה משמש. את אוהבת משמש. קדימה.‬
‫הם לא שרו את זה בפרק הקודם?‬
‫הם שרים את זה בכל פרק.‬
‫זה מטופש.‬
‫אין לך מושג.‬
‫טוב, בסדר. ניצחת.‬
‫כמה זמן זה נותן לנו?‬
‫שלושה, אולי ארבעה שבועות.‬
‫אוודא שהתוצאות לא יהיו חד-משמעיות.‬
‫הרופא יורה על עוד בדיקה.‬
‫היא תצטרך לבוא לבדיקת מי שפיר כל חודש עד ש...‬
‫עד שתלד.‬
‫כשתהיה לנו גישה לשליה‬
‫זה יספיק לנו עד סוף השנה.‬
‫- מה? הסיכון הוא... - זניח. אני יודעת.‬
‫אבל דוקרים אותה עם מחט ענקית ליד ראש התינוק.‬
‫אף אישה לא תעשה את זה ארבע פעמים, לא משנה מה תוצאת הבדיקה.‬
‫עוד נראה.‬
‫רוז!‬
‫זו תרופת הרגעה.‬
‫מה זה היה?‬
‫לא הייתי מרוכזת. שכחתי לתת לה נסיוב הבוקר.‬
‫כן, את עדיין שונאת את זה?‬
‫מה אמרת, חמודה?‬
‫"פותחים וסוגרים אותן...‬
‫- "מחיאת כף קטנה..." - מחיאה.‬
‫"פותחים וסוגרים אותן‬
‫"שמים אותן על...‬
‫"הברכיים"‬
‫כן, חמודה שלי.‬
‫איפה לילה?‬
‫ואיפה אימא?‬
‫איפה אימא?‬
‫כן, מתוקה.‬
‫כן.‬
‫זו בדיקה של קואורדינציה מוטורית, יכולת תנועה. ניסיון שלישי.‬
‫מיוריאל‬
‫זו הקלטת הראשונה. צילום וידאו ראשון.‬
‫הנבדקת, מיוריאל קספר.‬
‫נפטרה לפני שלושה ימים.‬
‫זה הניסיון הראשון בגירוי חשמלי של גפה מבודדת.‬
‫היא ממש זזה.‬
‫בואי.‬
‫תני לאימא לנוח. בואי.‬
‫בואי.‬
‫קחי.‬
‫בבקשה.‬
‫כן.‬
‫את מוכנה?‬
‫אני כבר מקצוענית מנוסה בזה.‬
‫זהו. סיימנו.‬
‫את בטוחה?‬
‫זה ממש מעליב.‬
‫סליחה.‬
‫אני ממש לא רוצה להוציא את זה עלייך.‬
‫זה פשוט מפחיד מאוד.‬
‫אני מבינה.‬
‫והחרא שלי גם ירוק עכשיו,‬
‫אז לא הזהרת אותי מזה.‬
‫מתוקה...‬
‫מה? הייתה לנו שיחת בנות. אנחנו חברות עכשיו.‬
‫- תודה. באמת. - אין בעד מה.‬
‫נתראה בפעם הבאה.‬
‫אני בעצם חושבת שזו הפעם האחרונה‬
‫- שנתראה, אז. - מה זאת אומרת?‬
‫החלטנו ללדת בלנוקס היל.‬
‫אביא את האוטו.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫בלנוקס היל? זה בעיר.‬
‫את לא גרה פה?‬
‫כן.‬
‫פשוט... המתקנים טובים יותר ואימא שלי תמיד אמרה,‬
‫"לכי לבית החולים הטוב, לא לקרוב."‬
‫וחבל שלא הקשבתי לה.‬
‫זה היה דפוק. סליחה.‬
‫זה לא קשור אלייך.‬
‫אני מקווה שאת מבינה.‬
‫היית מדהימה, באמת.‬
‫את מלאך.‬
‫- אמרתי לך שזה יקרה. - איך נתת לה לעשות את זה?‬
‫נתתי לה? על מה את מדברת, לעזאזל?‬
‫מה הייתי אמורה לעשות? לקשור אותה למיטה?‬
‫לא יודעת. לדבר איתה. להגיד לה שזו טעות.‬
‫- לא לתת לה לצאת מהדלת. - היא הלכה.‬
‫הכוס הזו מלוכלכת.‬
‫אז תשטפי אותה, לעזאזל. אני לא המנקה שלך.‬
‫זה עיכוב, אבל עדיין יש לנו זמן.‬
‫אמצא פתרון.‬
‫- את כל הזמן אומרת את זה. - כי תמיד עשיתי את זה‬
‫בכל פעם שהיה שינוי, על חשבון העבודה שלי.‬
‫כיבוי השרפות הזה שאני עושה. זה לא מדעי.‬
‫לא, זה רפואי.‬
‫אבל את לא רופאה מהסוג הזה, נכון?‬
‫אם לא הייתי פה, מה היית עושה לה?‬
‫פותחת אותה וגורמת לה להתעוות על המיטה.‬
‫כן, ראיתי את הקלטות שלך.‬
‫עשית את זה לאימא שלך.‬
‫גם היא הייתה תורמת איברים?‬
‫כן.‬
‫יופי.‬
‫לפחות לא עשית משהו לא אתי, כמו לאכול כריך האם.‬
‫זה היה פוגעני.‬
‫אל תלכי ממני, חתיכת מדענית מטורפת ומתנשאת.‬
‫אני עושה כל מה שאני יכולה כדי שתישאר בחיים.‬
‫זה לא מספיק?‬
‫- אטפל בה. זה תורי. - לא, אני אטפל בה.‬
‫את נראית על הפנים. לכי לישון.‬
‫שם המטופלת: אמילי פרקר‬
‫הלו? מי זה?‬
‫פשוט תנסי.‬
‫היי, רוז.‬
‫מה את...‬
‫ישנת פה?‬
‫הייתה לי עבודה להשלים. למה אתה פה?‬
‫היינו בדרך לגרדן והשארתי את תיק האימון שלי פה.‬
‫אנחנו נוסעים לעיר, לראות את המשחק.‬
‫תכף אפסיק להפריע לך.‬
‫- מה קרה לאישה? - החברה של אבא, רוז?‬
‫היא חולה.‬
‫רוצה שוקולד?‬
‫תודה.‬
‫היי, חמוד, בוא נלך.‬
‫אני שמח שמצבך השתפר.‬
‫תיהנו.‬
‫תודה.‬
‫קדימה, ריינג'רס.‬
‫ניקוי מטבח, קרצוף הכיור...‬
‫אעביר את הפוטון לכאן. אשים את...‬
‫רוז?‬
‫עמוד השדרה שלה.‬
‫כשמיוריאל לא קיבלה את הנסיוב, האיברים שלה עדיין נבנו,‬
‫אבל עצבי השדרה נהרסו.‬
‫המוח שלה לא הצליח לתקשר עם שאר הגוף.‬
‫זה מה שקורה ללילה.‬
‫הייתי מכפילה‬
‫את הנסיוב במערכת העצבים.‬
‫אבל אם יהיה לנו מספיק חומר תואם,‬
‫זה יוכל לפצות על המחסור בנסיוב.‬
‫מה זה אומר?‬
‫עשית פעם שאיבת מח עצם?‬
‫אני מאולחשת?‬
‫הרגשת את זה?‬
‫- לא. - את מאולחשת.‬
‫מוכנה?‬
‫מתחילים.‬
‫זה בשר.‬
‫את אנמית.‬
‫אסור שתתמוטטי לי עכשיו.‬
‫לא אוכל את זה. אני צריכה לישון.‬
‫את צריכה ברזל. אתקלח ואז אלך לישון.‬
‫- את תהיי בסדר? - סליה...‬
‫אני רוצה שתדעי שניסיתי הכול.‬
‫תשני קצת.‬
‫רוצה שוב?‬
‫נתגלש שוב.‬
‫אוקיי. תיזהרי, יקירתי.‬
‫אוקיי, זהירות.‬
‫שמונה עשרה שבועות וחמישה ימים מאז ההתעוררות.‬
‫הנבדקת מקבלת עכשיו נסיוב שמוצה וגדל ממח עצם.‬
‫המצע הזה לא אידאלי, אבל השינוי בוצע עקב‬
‫מחסור בחומר פרינטלי תואם.‬
‫ניסיונות לבודד תאי גזע‬
‫מדגימות זמינות של רקמות נכשלו.‬
‫זו הייתה בדיקת קואורדינציה מוטורית,‬
‫יכולת תנועה, ניסיון שביעי.‬
‫זה לא עובד.‬
‫היינו רואות כבר שיפור.‬
‫אוכל לקחת יותר משמרות.‬
‫בשבוע עמוס אוכל להביא יותר חומר.‬
‫תחזרי לחפש במרשם מח העצם‬
‫וברשומות, אעבוד בעוד מקומות בעיר.‬
‫- סליה. - מה?‬
‫אל תיקחי עוד משמרות.‬
‫תודיעי שאת לא מגיעה. את תרצי לבלות איתה זמן עכשיו.‬
‫רוז?‬
‫רוז? ד"ר קספר.‬
‫אפשר לדבר?‬
‫את חתמת על הדוח הזה?‬
‫- כן. - תקריאי לי אותו.‬
‫בדיקת פאפ זיהתה תאים טרום-סרטניים אפשריים.‬
‫- המלצתי על ביופסיה. - בצוואר הרחם של המטופלת?‬
‫כן.‬
‫המטופלת הזו?‬
‫- פרנסיס איימלי? - כן.‬
‫לפרנסיס איימלי יש פין.‬
‫כן.‬
‫פשוט עבר עלייך בוקר מוזר.‬
‫בטח צירפתי את הדוח הלא נכון.‬
‫יש לי לאחרונה בעיות אישיות.‬
‫- את רוצה להרחיב? - לא.‬
‫תקשיבי, רוז, אני יודעת מה את עוברת.‬
‫כשהייתי צעירה יותר ממך איבדתי שלושה הריונות.‬
‫ברביעי הרופא אמר לי להפסיק לנסות.‬
‫הדבר הזה שתמיד חשבתי שיהיה אבן הפינה של החיים שלי.‬
‫אמרו לי שזה לא יקרה.‬
‫הרגשתי שהגוף שלי בגד בי.‬
‫שעשיתי הכול נכון, וזה לא היה משנה.‬
‫מה עשית?‬
‫לקח לי זמן לעכל, אבל התאוששתי.‬
‫הייתי צעירה. את צעירה,‬
‫וככל שתתבגרי תביני שהטעם בחיים‬
‫לא מגיע רק מדבר יחיד.‬
‫מה הטעם?‬
‫בחיים?‬
‫לדעתי תחושת תכלית משתנה כל הזמן.‬
‫אבל אני מוצאת אושר בהרבה דברים.‬
‫מוזיקה, מונטוק.‬
‫האחיינים והאחייניות שלי.‬
‫אני קוראת.‬
‫וזה מספיק עבורך?‬
‫תתאפסי על עצמך.‬
‫זו הזדמנות אחרונה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני פה.‬
‫אימא פה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫סליה?‬
‫שנייה.‬
‫- שלום? - היי, אני סליה.‬
‫אחות הגינקולוגיה.‬
‫- כן. היי. שלום. - סליחה שאני מפריעה.‬
‫- אפשר להיכנס? - כן, בטח.‬
‫תיכנסי.‬
‫תודה.‬
‫- הבית שלכם יפה. - תודה רבה.‬
‫יש כאן הרבה יותר מקום.‬
‫הכול בסדר עם ההיריון שלי?‬
‫כן.‬
‫הכול בסדר גמור.‬
‫- אלוהים. - סליחה.‬
‫הייתי צריכה לומר מראש.‬
‫לא.‬
‫קיבלנו תלונות של מטופלות‬
‫שעברו ולא קיבלו את התיקים שלהן,‬
‫אז רק רציתי לוודא שתקבלי עותק.‬
‫אני יודעת שלא היה לך קל אצלנו, אז...‬
‫תודה רבה שבאת עד לפה.‬
‫- את יכולה לענות. - זה בסדר.‬
‫תרצי משהו? מים או...‬
‫אשמח לתה.‬
‫מוזר, זה כאילו שכל בן 12 שיכור יכול לעשות את זה.‬
‫אבל קווין ואני עושים דוקטורט על הבאת ילדים.‬
‫יש לנו רק תה "ארוחת בוקר אירית"‬
‫- נטול קפאין. - אני לא בררנית.‬
‫אוקיי.‬
‫- את בסדר? - כן.‬
‫זה גזים.‬
‫לא, זה נורא.‬
‫- תני לי. - את תריחי את זה.‬
‫- הרחתי גרוע יותר. - זה ממש מביך.‬
‫כן. כואב לי לשבת, ואז כואב לי לעמוד.‬
‫הטפיל החייזרי הזה עושה לי בית ספר, נשבעת.‬
‫לימון וסוכר, נכון?‬
‫כן.‬
‫- אלוהים. - חם.‬
‫הריח מעולה.‬
‫תודה.‬
‫טוב. בואי.‬
‫בואי, אני מחזיקה אותך. תישארי איתי.‬
‫פרמדיקים!‬
‫היא פה.‬
‫בת שלושים ושבע, בהיריון בחודש שביעי.‬
‫תביא את האלונקה? את התקשרת?‬
‫כן. פרכוסים התחילו לפני עשר דקות.‬
‫- והיא מתחילה ללדת. - את בסדר.‬
‫אני האחות שלה בברונקס ממוריאל.‬
‫- איך קוראים לה? - אמילי.‬
‫אמילי, נטפל בך טוב, אוקיי?‬
‫מזל שהחברה שלך הייתה פה.‬
‫נהפוך אותה בספירה שלי.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫את איתנו? תהנהני אם את איתי.‬
‫אוקיי.‬
‫זה יעזור לך לנשום.‬
‫עיניים אליי, חמודה. עיניים אליי.‬
‫התינוקת שלך תהיה בסדר. אני מבטיחה.‬
‫מה איתי?‬
‫מה אמרת?‬
‫מה איתי?‬
‫לחץ על הרחם.‬
‫קדימה.‬
‫התינוקת לא נושמת.‬
‫אני יכולה לראות את התינוקת? אני יכולה...?‬
‫צריך עזרה פה.‬
‫מה קרה לה?‬
‫את השטיפה...‬
‫סאקשן. אני לא רואה.‬
‫היא מפרכסת שוב. אפשר לקבל עזרה פה?‬
‫- סליה. - תגיעי לפתולוגיה.‬
‫סליה, איפה את?‬
‫תגיעי לפתולוגיה עכשיו.‬
‫הבאת הכול?‬
‫כן.‬
‫לא התכוונתי להרוג אותה.‬
‫רק רציתי לזרז כדי שנוכל...‬
‫זה לא משנה.‬
‫לא יכולתי לעשות עוד כלום.‬
‫את צריכה לישון?‬
‫אני לא יכולה.‬
‫אז בואי נעבוד.‬
‫להתרחק.‬
‫שלוש, שתיים, אחת, להתרחק.‬
‫אוקיי, אנחנו בפרפור חדרים. שוב.‬
‫ברוכה השבה, מתוקה.‬
‫ תרגום: כפיר מי-בר‬