Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kan du hjälpa mig? Hör du mig?
Öppnar luftvägen. Titta, lyssna och känn i tio sekunder.
En, två, tre, fyra, fem.
Vänd henne på tre.
Två, tre. Okej.
Är du vaken? Nicka om du hör mig.
Det här hjälper dig att andas.
Titta på mig, morsan.
Jag lovar att barnet kommer må bra.
Jag då?
Vad sa du, morsan?
-Jag då? -Kom igen, yttre press.
Sugning på fyra.
Jag fixar det. Fler händer här.
Barnet andas inte. Gör HLR.
-Jag kan inte se. -Det är okej.
Hon har ett anfall igen. Jag behöver hjälp.
Prata med mig.
Din telefon ringer.
Scott, fråga om du kan gå nu.
Var är du? Kan du fråga?
Jag ska fråga. Jag frågar direkt. Rose?
Jag bad dig att se till att telefonen är tyst.
Den låter bara i nödfall.
Det är alltså ett nödfall.
Något hände på Bradleys skola. Han bet en unge.
Kan du göra mig en tjänst?
Jag måste gå tidigt.
Jag har planer.
-Jag måste gå, Rose. -Var är din fru?
-Hon är redan på skolan. -Varför måste du gå?
Ursäkta?
Hon är redan där. Du väljer att gå.
Jag är klar om en timme. Jag skyndar mig.
Hallå? Älskling?
Hallå?
Nana.
Varför ligger du inte i väntsalen?
Golvet är mjukare här.
Det är ohygieniskt. Upp med dig.
Jag är här med dig.
Herregud.
Jag vet.
-Kom igen. -Jag är så trött.
Varför ser du inte trött ut?
-Mami! -Hej, gullungen!
-Hur är det? -Pussa Amelia.
Hur var din dag?
Vi lekte klockleken.
-Gjorde ni? -Vi gjorde blommor.
Vi sjöng "Öppna stäng".
Jag gjorde godishalsband.
Jag kissade.
Jag spelade LOL och läste en bok.
Den handlade om spindlar.
-Jaså? -Anansi var en spindel.
Var hon? Vad roligt.
Har du saknat det?
Jag saknar de små rösterna.
Vete, mamma. Det här tar en stund.
Okej. Vi ses imorgon.
-Visst. -Hejdå, Lili.
Hejdå.
Så Anansi var en spindel?
Du åt inte ditt äpple.
-Kan jag få spindel? -Är de inte läskiga?
-Nej, de är sprattliga. -Hur sprattliga är de?
Så här? Så här?
Så här?
Lili!
Håll händerna för dig själv.
-Jag gillar klänningen. -Jag är hemskt ledsen.
Kom igen.
-Mami? -Ja, sötnos?
-Vill du höra en hemlighet? -Självklart.
Jag får inte nog med uppmärksamhet.
Jag tar en cobbsallad.
Utan bacon och kyckling.
Och utan ägg.
Jag kan äta din bacon.
Du borde inte det.
Varför inte?
Jag misstänker att du har åderförfettning.
Härligt.
Du.
Kom hit.
Jag vill runka av dig på toaletten.
Jag har inga pengar.
-Titta inte, sa jag. -Förlåt.
Jag kommer.
Vad är det?
-Sexleksak. Om du tittar slutar jag. -Okej.
Ge mig din hand.
Vad fan?
Ha en underbar afton.
Vad?
Bara fem minuter till.
Fan också.
Dags att kliva upp.
-Nej. -Upp med dig, Lilita.
-Jag mår inte bra. -Inte den igen. Levátante.
Kom igen. Fem minuter.
Fan.
Pauline. Det är Celie.
Kan du ta henne idag?
Jag är ledsen men hon mår inte bra.
Självklart, raring. Kom hit.
Kom igen, Lila. Det är Pauline.
Jag är hemskt sen.
Jag måste sticka.
Sluta, Lila!
Kom igen.
Om du gör så går jag bara.
Nej!
-Jag ska ner. -Jag jobbar, mamita. Kan inte prata.
Jag vet, älskling. Pero...
Varför åker vi ner?
Pauline tar hand om dig.
Raring.
Raring, hör du mig?
Jag är i hissen. Du hörs inte.
Okej.
Och fem, fyra, tre, två, ett.
Bra gjort, morsan.
Du är jätteduktig.
Jag gör klippet nu.
Vad?
Snälla, jag fick inte chansen att försöka.
Klipp mig inte, snälla.
Pulsen är stabil.
Vi kanske kan ge morsan chansen att försöka själv.
Snälla.
Okej, då kör vi.
Okej.
Tänk på det som att trycka ut en stor bajskorv.
Okej.
Och fem, fyra, tre, två, ett.
Vad åt hon?
Okej.
Låt mig prata med henne.
Men...
Ge henne luren. Jag har jour ett tag och vill säga god natt.
Pauline? Jag tappar...
Caroline försöker amma och bad om dig.
En minut.
Jag är ledsen. Jag måste lägga på.
Tack.
Du är ett helgon.
Pauline? Lila?
Lila är väldigt sjuk. Tog taxi till sjukhuset. Kunde inte nå dig.
Patologiska.
Den ska till rättsläkaren.
Är hon organdonator?
Pappret är här högst upp.
Hon kanske kan rädda ett annat barn.
Nej.
Hon dog av bakteriell meningit.
Därför ska hon till rättsläkaren.
Jag undrar om hjärndöden inträffade innan organsvikten.
Jag har ingen aning.
Du kan gå nu.
Ta det här två gånger om dagen i två dagar.
-Vad är det? -Antibiotika.
Om du fick något av att vara med henne idag
kommer det att ta hand om det.
Det är viktigt att ni båda tar det.
Jag vet att det är svårt. Ser du till att hon förstår det jag sa?
-Mija. -Jag hörde henne.
Ska jag ringa någon?
Du kan gå hem nu.
-Jag lämnar dig inte. -Dra åt helvete, Pauline.
Vad kan du säga om arbetsplatsen?
Bikinitoppar på jobbet? Absolut.
Du får inte komma in här.
Förlåt.
Om du ska begära en handling går du till administratören.
Jag vill se min dotter.
-Meningit? -Är Lila Morales här?
Hon skickades till rättsläkaren.
Vill du ha numret?
Du kan ringa, men det är stängt på helgen.
Kan jag göra något mer för dig?
Nej.
Hallå.
Vill du ha sällskap?
Några andra fall på dagiset?
Inte såvitt jag hört.
Min telefon dog.
Jag kunde ha använt sjukhusets telefon, men...
Jag vet inte. Jag kanske gillade det.
Som en minisemester.
Det är inte ditt fel.
Hon var borta innan jag kom fram.
Jag fick inte se henne.
Jag kör dig hem.
Celie? Vi är framme.
Det här är Bronx rättsläkare.
Vi har stängt för närvarande. Om du vill lämna ett meddelande...
Det är jag.
Vi är på akuten.
Raring, vi är i en taxi på väg till...
Jag vill inte störa dig, men Lili mår sämre.
Jag vet inte...
Hej, mami. Din gullunge är här och vill prata med dig.
Kom hit.
Säg hej till mamis telefonsvarare.
-Mami! -Hon är inte där. Lämna meddelande.
Jag sov mycket och drömde om en svan.
Vad mer?
Vad hette din dotter?
Lila Morales.
Födelsedatum?
Nionde augusti 2015.
Är du ensam vårdnadshavare?
-Ursäkta? -Är din dotters far...
Provrörsbefruktning. Bara oss.
Det var allt.
Det tar en stund för det att ladda.
Vad är det?
Det står...
att hon inte är här.
Ursäkta?
Vänta lite.
Minns du flickan som gick bort förra fredagen?
Talade du med modern?
Vad är problemet?
De säger att de inte har henne.
Det var inte bra.
Jag vet inte vad jag ska säga till mamman.
Hon är på kontoret.
Jag behöver säga något mer tröstande än
"New York har tillfälligt tappat bort din dotter".
Förklara att deras bokföring är en röra.
Förra året råkade de kremera en polsk kvinna.
Tack.
Jag fixar det.
Morales.
Jag lovar att vi gör allt vi kan för att...
Jag går inte förrän någon kan berätta
var fan min dotter är.
Jag kan inte föreställa mig hur det är.
Jag vill se henne.
-Ursäkta, vem? -Hon som tog hand om Lila.
Dr Caspar.
-Jag pratar gärna... -Jag vill se henne nu.
Jag är ledsen, men hon var här nyss.
Hallå!
Vänta lite.
Hallå.
Vänta, jag vill prata med dig.
Vänta lite. Det tar bara ett ögonblick.
OKÄNT NUMMER
Dr Caspar.
Vem är du?
Vet du inte?
Du sprang iväg från mig igår.
Det finns papper på vem som hade förvar av
din dotter på sjukhuset.
Något gick snett. Jag ska inte anmäla.
Jag ställer inte till det. Berätta bara för mig.
Jag kan inte.
-Kan inte vad? -Jag kan inte hjälpa dig.
Jag måste komma in.
-Jag vill in. -Det går inte.
-Ursäkta. -Vad har du där?
Får jag komma in i mitt hem?
Okej.
Jag kan förklara.
-Om du bara... -Rör henne inte.
Jag måste åt henne annars dör hon.
Hon lever.
Den här kanylen snor sig när hon rör på sig.
Hon lever.
Jag sa det.
Hur är det möjligt?
Din dotters genetiska profil innebär att hon är perfekt
för min experimentella behandling.
För meningit?
För döden.
Vad var det?
Det är Muriel.
Hon dog för två månader sedan.
Är det vad du ger Lila?
Serumet kommer från grisfoster, men samma principer gäller.
Det aktiverar celldelningen.
Men hjärnan och personligheten då?
Jag kände henne inte innan hon dog och hon är en gris.
Jag menar Lila.
Kranialnerverns basala reflexer är intakta.
Så hon kan vakna?
I teorin kan hon det.
Men det finns etiska överväganden.
Om Muriel led hade jag avlivat henne.
Hon gjorde inte det.
Nej.
Det här experimentet går bortom dig, din dotter och mig.
Du gjorde henne till organdonator, vilket jag beundrar.
Min dotter är inget experiment.
Hur länge har slangen snott sig?
-Varje gång hon rör sig. -Den är för kort.
Den behöver förlängas.
Hur ofta vänds hon?
Några timmar när jag väl kan vara här.
Hon får inte lämnas ensam.
Någonsin.
Har du en bäddsoffa?
Jag har en futon.
Det ser bra ut för tio veckor.
Starka hjärtslag.
Allt ser ut som det ska.
Modern är i god form för sin ålder.
Vad är hemligheten?
Är det moderkakan?
Det stämmer. Du är uppmärksam.
Vill du ha en utskrift?
Nej.
Hur känns det?
Något obehag?
Illamående, kräkningar. Som vanligt.
Har du varit gravid innan?
Ja, är vi klara?
Allt är bra.
Du kan byta om så kommer läkaren.
Jag låter dig byta om i fred.
Jag är hemma.
Hon log idag.
-Det är en basal reflex. -Jag vet, men det är ett gott tecken.
Hur var det på jobbet?
Jag hittade en osmält sked i en mans mage.
Kom hit.
Sätt dig ner.
Ja.
När lärde hon sig det?
För några dagar sedan. Hon lär sig snabbt.
Jag såg en video på nätet.
De sa att bara de smartaste grisarna kan det.
Hur många har hon fått totalt?
Några nävar.
En handfull är ingen måttenhet.
Hon har en särskild diet.
Om du ändrar på den måste jag veta om det.
-Förlåt. -Ingen fara. Skriv bara upp det.
Tränar du?
Jag tänkte göra det.
Hon har väderspänningar,
så du får vända henne några gånger.
Jag kommer tillbaka vid åtta med allt.
Det finns sallad i kylen.
Sitt.
-Celie. -Hej.
Jag visste inte att du var tillbaka.
Jag skulle precis gå hem.
Arbetar du nattskift?
Lite av varje. Mest pappersarbete i mödravården.
Fick du mina samtal?
Förlåt.
Jag vill bara se till att du inte är ensam.
Jag klarar mig.
Jag hörde inget om begravningen.
-Det var ingen. -Ska du göra det?
Vi är inte religiösa.
-Okej. -Det var kul att ses. Ta hand om dig.
Hej, jag är hemma.
Hallå?
Jag är hemma.
Fick du med allt?
Ja. Är allt väl?
Jag mår bra.
ECO-porten är stängd.
Jag stänger av respiratorn. Vi ser hur det går.
Hon andas inte.
Vänta bara.
-Vad är det? -Jag lagade soppa.
Det luktar kött.
Jag har kyckling och ris. Din är selleri och inget mer.
Det är ett mirakel.
Använd inte det ordet.
Förlåt.
Det är inget övernaturligt.
Det är bara vetenskap och hårt arbete.
-Jag menade bara... -Jag förstår uttrycket.
Hur länge har det pågått?
Det är svårt att säga.
Sedan jag var liten. Sex år, kanske sju?
Andra klass?
Det var min mamma.
Hon var biologilärare.
Hon tog ut mig i naturen
på "upptäcktsresor". När jag var sex år
gick vi till stranden där jag hittade en sjöstjärna.
Tydligen var jag fascinerad av den och vi tog med den hem.
Hon lade den på slaktarpapper och sa åt mig att skära av en arm.
Jag mätte armen varje dag i ett år.
Jag trodde att jag såg i syne.
Men siffrorna visade att den här varelsen kunde läka sig själv.
Den återbildades.
I skolan försökte jag amputera ett ben på klassens hamster.
Det var inte roligt.
Nej, jag vet.
Den skrek och förblödde. Det var hemskt.
Var är hon nu?
Din mamma?
Hon dog av Parkinsons.
Jag är ledsen.
Tack för buljongen.
God natt.
Hej.
Glömde mamma bort att mata dig?
Vi tar och ser vad det finns till dig.
Hallå?
Ja.
Det var onkologiavdelningen.
Tog du fram biopsiresultaten från igår?
Ja.
Vänta. Nej, det gjorde jag inte.
Middag i kylen Jag matade Muriel
Glöm inte att logga det i tabellen Hon gjorde den här förra året
Är allt okej?
Hurså?
Du ler.
Jag fixar det. Jag måste bara...
Rose? Rose?
Så du är läkare.
Var är du?
Det här är dr Rosalind Caspar.
Jag kan inte svara just nu så lämna ett meddelande.
-Det här är Roses telefon. -Vem pratar jag med?
Jag heter Scott Ward och arbetar med Rose.
Hej, Scott.
Hej.
Kan jag få prata med Rose?
Det är svårt att beskriva, men något har hänt.
Vad hände?
Ursäkta, men jag vet inte hur mycket jag kan säga.
Vi bor ihop.
Okej, det verkar som att hon klarar sig,
men Rose kollapsade och opereras just nu.
Om du kommer hit kan jag stanna och träffa dig...
Älskling.
Rose?
Vänta lite. Jag kommer strax.
-Caspar? -Doktor.
-Ja. -Dr Caspar.
Ursäkta mig, dr Caspar.
Jag är dr Chan.
Hur länge har jag varit här?
Ta det lugnt, Rose.
En infektion i livmoderhalsen spreds till resten av fortplantningsorgan.
Kan jag få barn?
Kan jag ändå få barn?
Visa mig journalen.
Var var du?
Jag var livrädd.
Rose?
Den här satsen är förstörd.
Den behövde centrifugeras för 12 timmar sedan.
Var är dina kläder?
Väckte du henne?
Hon gjorde det själv.
Hon borde inte vara vaken.
Rose!
Det är tur att du bara slet upp tre.
Du måste vila i några dagar.
Jag klarar mig.
Vad för beteenden
har du observerat idag?
Handrörelser.
Vissa ögonrörelser.
-Hon gör ljud. -Tal?
Inte riktigt, bara ljud.
Känner hon igen dig?
Jag vet inte.
Hon läker snabbare än väntat. Snabbare än Muriel.
Du får det att låta negativt.
Vi har bara nog med serum för några veckor.
Vi behöver göra mer.
Du vet hur serumet kommer från fostervävnad?
Ja?
Ja.
Vet du var jag får fostervävnad ifrån?
Jag tror det.
Jag kan inte göra det mer.
Vad gör vi då?
Jag vet inte än.
Jag klurar ut något.
Kunde du sova?
Lite.
Ska hon få en ny påse?
Hon behöver ingen ny transfusion innan lördag.
Det är lördag.
Tack. Kan du?
-Behöver du... -Nej.
Om du släpper in mig kan jag hjälpa dig.
Ju mindre tid jag förklarar, desto mer tid har jag att arbeta.
Om du hade förklarat tidigare hade det inte slutat så här.
Vad vill du veta?
Behöver du fostervävnad? Går inte jag bra?
Jag är hennes mor. Något måste...
Du har fel blodtyp. Allt från dig är livsfarligt.
Moderkaka eller navelsträngsblod? Det finns på sjukhuset.
Och sedan? Hoppas vi på det bästa?
Donatorn måste matcha hennes blodtyp och HLA-markörer.
Du anar inte hur ovanligt det är att vi är kompatibla.
Donationsregistret då?
Det är bara en ruta på körkortet.
De kör inte alla testerna förrän efter döden om inte...
Vad?
Vad då, Rose?
Håll koll på propofol-droppet och håll henne sövd.
-Vart ska du? -Till jobbet.
Det är lördag.
Säg bara till
Hjälpen är på väg Vi är Räddningsfåglarna
Jag behöver prata med dig.
-Om vad? -Vad är det som låter?
Räddningsfåglarna.
Varför är hon inte sövd?
Det behövs inte.
Celie.
Vi håller alla djuren säkra
Rose.
Sluta.
Förlåt. Vi behöver pratas vid.
Jag kollade obstetriska mottagningen mot benmärgsregistret,
och jag fick en träff.
Emily Parker, 0 negativ.
Inte de bästa HLA-markörer, men de fungerar.
Hon är i andra trimestern, så det blir fostervattnet.
Hon tog trippeltestet.
Jag saboterade det.
-Hon måste ta nytt fostervattensprov. -Det är ju hemskt.
-Hennes resultat är bra. -Men hon kommer oroa sig hela veckan
över sitt barn.
Fostervattensprov går enkelt.
Risken för modern och fostret är försumbar.
Emily.
-Vad? -Modern heter Emily.
Okej.
Om du har en plan så säg till.
-Nå? -Jag går ut.
Hon sover men hennes mos är i kylen.
-Har du mätaren? -Ja.
Moset är i kylen som sagt.
Om jag ska handla något så ring eller messa.
Jag är på toa.
Visst. Ursäkta.
Vi ses ikväll.
Sådär, då var vi klara.
Vi är klara, älskling.
Jag vet, Kev.
Är det något vi ska ha i åtanke den närmaste tiden?
Resultatet kommer om några veckor.
Håll utkik efter kramper eller fläckar under tiden.
Se till att inte oroa dig i onödan.
Det finns inga värden på oro.
Ska det inte gå bort?
Det är ofarligt.
Det går bort snart.
Färgen från desinfektionsmedlet sugs upp av huden.
Var läste du det?
På Reddit.
Det finns saker där som kan vara skrämmande.
Som politik?
Du vet. Forum är fulla av skräckhistorier.
-De gör dig hysterisk. -Hysterisk?
Jag hämtar en mineralvatten. Vill du ha en?
-Te. -Citron och socker?
Ja.
Han menar väl.
Knyt näven.
Redo?
Så länge du inte använder den stora?
Är det din första?
Vi har försökt så länge,
men aldrig nått så långt.
Hur länge har ni försökt?
Tre år. Jag vet.
Vi började sent.
Jag var äldre än dig när jag fick min.
Jaså?
Har du några tips från en gammal dam med barn till en annan?
Vad du än gör och var du än är, ha alltid nära
till närmaste toalett.
Bajamajor, restauranger och kontor
med öppna badrum. Avskilda soptunnor.
Inte mycket till värdighet.
Värdighet och mödraskap går inte alltid ihop.
Har du en pojke eller flicka?
Flicka. Fortsätt trycka.
Hon är sex år och heter Lila.
Lila är ett fint namn.
Gick allt bra med henne?
Hon är perfekt.
Du ville inte ha en, men jag tog fram en utifall att.
Tack.
Varsågod.
Celie, vi är här inne.
Lili!
Allt är bra.
Vad är det, gullungen?
Du skrämde henne.
Har du det?
Ja.
Det är vår grej Vi är Räddningsfåglarna
Kom igen, raring.
Det är aprikos. Du gillar aprikos. Kom igen.
Sjöng de inte den sången i förra avsnittet?
De sjunger den i alla avsnitt.
Så banalt.
Du anar inte.
Okej då, du vinner.
Hur mycket tid har vi nu?
Tre till fyra veckor.
Jag saboterar de nya resultaten.
Hon kommer kallas in igen.
De måste ta ett fostervattensprov varje månad tills...
Tills födseln.
Då får vi livmoderkakan
och den räcker för resten av året.
-Vad? Risken är... -Försumbar. Jag vet.
Man kör in en nål bredvid barnets huvud.
Ingen kvinna gör det fyra gånger oavsett testresultaten.
Det får vi se.
Rose!
Det är lugnande.
Vad var det?
Jag var distraherad och glömde hennes serum imorse.
Avskyr du fortfarande det här?
Vad sa du, mamita?
Öppna och stäng dem Öppna...
-Klappa lite grann -Klapp, klapp
Öppna och stäng dem Öppna och stäng dem
Lägg dem i ditt...
Knä, knä, knä
Ja, mamita.
Var är Lila?
Och var är mami?
Var är mami?
Ja, raring.
Ja.
Detta är ett test av finmotorik och gångförmåga. Tredje försöket.
Detta är band ett. Första inspelningen.
Försöksobjekt, Muriel Caspar.
Avliden sedan tre dagar.
Det första försöket att elektriskt stimulera en isolerad lem.
Den rör på sig.
Kom igen.
Låt mamma vila. Kom igen.
Kom igen.
Här.
Varsågod.
Ja.
Är du redo?
Jag är van vid det nu.
Sådär var vi klara.
Är du säker?
Vad oförskämt.
Förlåt.
Jag menar inte att låta det gå ut över er.
Det har bara varit så skrämmande.
Jag förstår.
Mitt bajs är grönt nu.
Du varnade inte om det.
Älskling...
Vad? Vi har tjejsnack så vi är vänner nu.
-Tack så mycket. -Ingen fara.
Vi ses nästa gång.
Jag tror det är sista gången
-som vi kommer hit. -Vad menar du?
Vi har bestämt oss för att förlösa på Lennox Hill.
Jag hämtar bilen.
Gärna.
På Lennox Hill? Det är i staden.
Bor ni inte här?
Jag gör det.
De har bättre faciliteter där, och som min mamma sa:
"Gå till ett bra sjukhus, inte det närmaste."
Jag borde ha gjort det.
Förlåt, det var inte snällt sagt.
Det har inget med dig att göra.
Jag hoppas du förstår det.
Du har varit underbar.
Du är en ängel.
-Jag sa ju det. -Hur kunde du låta henne göra det?
Låta henne? Vad fan snackar du om?
Skulle jag ha spänt fast henne i sängen?
Jag vet inte. Förklara att hon gör ett misstag.
-Låt henne inte gå därifrån. -Hon är borta.
Glaset är smutsigt.
Diska det då. Jag är inte din städtant.
Det är ett bakslag, men vi har tid.
Jag kommer på något.
-Du säger det. -Jag har gjort det hittills
med alla nya variabler, på mitt värvs bekostnad.
Det är ren improvisation, inte vetenskap.
Nej, det är medicin.
Men du är inte den sortens läkare.
Vad hade hänt med henne utan mig?
Uppskuren för att hoppa runt i sängen.
Jag tittade på dina band.
Jag såg vad du gjorde med din mor.
Var hon också donator?
Det var hon.
Bra.
Du gjorde i alla fall inget oetiskt som att äta en skinkfralla.
Det var inte snällt.
Gå inte iväg, du är en galen subba till forskare med storhetsvansinne!
Jag gör allt jag kan för att hålla henne vid liv.
Är inte det nog?
-Det är min tur att hämta henne. -Jag gör det.
Du ser hemsk ut. Gå och sov.
PATIENTNAMN: EMILY PARKER
Hej? Vem är det?
Försök bara.
Hej, Rose.
Vad håller...
Sov du här?
Jag behövde komma ikapp. Vad gör du här?
Vi ska till arenan, men jag glömde sportväskan här.
Vi ska dit och titta på matchen.
Jag ska inte störa dig länge.
-Vad hände med henne? -Det är pappas vän, Rose.
Hon är sjuk.
Vill du ha choklad?
Tack.
Kom igen så går vi.
Bra att du mår bättre.
Ha det så roligt.
Tack.
Heja Rangers.
Städa köket, rensa vasken...
Flytta in futonsoffan. Ställa rätt...
Rose?
Det är hennes ryggrad.
När Muriel missade serumet fortsatte organen att läka,
men inte ryggraden.
Hjärnan kunde inte nå resten av kroppen.
Samma sak händer Lila.
Jag skulle gärna ha
dubblerat serumet i nerverna.
Om vi har tillräckligt med matchande material
kan det kompensera för bristen på serum.
Vad menar du?
Har du någonsin gjort benmärgspunktion?
Är jag bedövad?
Kände du det?
-Nej. -Du är bedövad.
Redo?
Då börjar vi.
Det här är kött.
Du har blodbrist.
Du får inte kollapsa nu.
Jag vägrar äta. Jag måste bara sova.
Du behöver järn. Jag duschar och lägger mig sedan.
-Klarar du dig? -Celie.
Du måste veta att jag har försökt allt.
Gå och lägg dig.
Vill du åka igen?
Jag vill åka igen.
Okej.
Var försiktig bara.
Arton veckor och fem dagar sedan återupplivningen.
Patienten får nu serum extraherat och gjort från benmärg.
Inte det bästa underlaget, men ändringen var nödvändig
på grund av bristen på matchande fostermaterial.
Försöken att isolera stamceller
från tillgängliga vävnadsprover har misslyckats.
Detta är ett test av finmotorik
och gångförmåga. Sjunde försöket.
Det fungerar inte.
Det borde ha märkts en förbättring.
Jag kan ta fler pass.
Det är mycket folk så jag kan få med mer material.
Du fortsätter leta i benmärgsregistret
och patientjournalerna. Jag extraknäcker.
-Celie. -Vad?
Ta inte fler pass.
Ta ledigt. Du kommer vilja spendera mer tid med henne.
Rose?
Rose? Dr Caspar.
Jag behöver prata med dig.
Skrev du under den här rapporten?
-Ja. -Läs upp den för mig.
Cellprovet visar möjliga precancerösa celler.
-Jag rekommenderade en biopsi. -Av livmoderhalsen?
Ja.
Den här patienten?
-Francis Iameli? -Ja.
Francis Iameli har en penis.
Ja.
Du har haft en underlig morgon.
Jag måste ha bifogat fel rapport.
Jag har tampats med personliga problem.
-Vill du prata om det? -Nej.
Jag förstår vad du går igenom.
Jag var yngre än dig när jag förlorade tre foster.
Den fjärde gången sa läkaren till mig att sluta försöka.
Jag trodde att det skulle bli mitt livs stöttepelare.
Och de sa att det var omöjligt.
Det var som min kropp förrått mig.
Jag hade kämpat med att göra allt rätt för intet.
Vad gjorde du?
Det tog tid att acceptera, men jag repade mig.
Jag var ung. Du är ung.
När man blir äldre inser man att meningen med livet
är mer än en enda sak.
Vad är meningen?
Med livet?
Jag tror meningen förändras.
Men jag finner lycka i många saker.
Musik, Montauk.
Mina syskonbarn.
Jag läser.
Är det nog för dig?
Sansa dig, Rose.
Det här är sista gången.
Allt är bra.
Jag är här.
Mami är här.
Allt kommer att bli bra.
Jag lovar.
Celie?
Ett ögonblick.
-Hallå? -Hej, det är Celie.
Din sjuksköterska.
-Ja, hej. -Jag menar inte att störa.
-Får jag komma in? -Självklart.
Kom in.
Tack.
-Vilket vackert hus. -Tack så mycket.
Vi har gott om plats här ute.
Är allt bra med mitt barn?
Jadå.
Allt är bara bra.
-Herrejösses. -Förlåt.
Jag skulle inte börjat så.
Nej.
Vi har fått klagomål om
remitteringar utan patientjournaler,
så jag vill se till att du har din.
Jag vet att det inte var enkelt hos oss.
Jag uppskattar att du kom hit.
-Du kan svara. -Det är okej.
Vill du ha något? Som vatten eller...
Te skulle vara trevligt.
Det är konstigt. Vilken full tolvåring som helst kan lyckas,
men jag och Kevin tar examen i barnuppfostran.
Allt vi har är "Irish Breakfast".
-Koffeinfritt te. -Jag är inte petig.
Okej.
-Är allt bra? -Ja.
Bara gas.
Nej, det luktar hemskt.
-Låt mig. -Du går rakt in i det.
-Jag har gått in i värre. -Det är pinsamt.
Det gör ont när jag sitter ner och det gör ont när jag står upp.
Den lilla parasiten gör det inte enkelt för mig.
Citron och socker?
Ja.
-Jösses. -Varmt.
Det luktar underbart.
Tack.
Kom igen.
Jag är här. Håll dig vaken.
Räddningstjänsten!
Hon är här.
Trettiosju år gammal, i sjunde månaden.
Hämta båren. Ringer du?
Hon fick ett anfall för tio minuter sedan.
-Och hon har värkar. -Du klarar dig.
Jag är sjuksköterska på Bronx Memorial.
-Vad heter hon? -Emily.
Emily, vi kommer ta hand om dig.
Tur att din vän är här.
Vänd henne på tre.
Två, tre. Okej.
Är du vaken? Nicka om du hör mig.
Okej.
Det här hjälper dig att andas.
Titta på mig, morsan.
Jag lovar att barnet kommer må bra.
Jag då?
Vad sa du, morsan?
Jag då?
Yttre press.
Kom igen.
Barnet andas inte.
Får jag se mitt barn? Får jag se...?
Fler händer här.
Vad är fel med henne?
Sugning. Jag kan inte se.
Hon har ett anfall igen. Jag behöver hjälp.
-Celie. -Kom till patologiska.
Celie, var är du?
Kom till patologiska nu.
Har du allt?
Ja.
Jag menade inte att döda henne.
Jag ville bara starta värkarna...
Det spelar ingen roll.
Jag hade inget annat val.
Behöver du sova?
Jag kan inte.
Då börjar vi.
Redo.
Tre, två, ett. Redo.
Vi har ventrikelflimmer. Försök igen.
Välkommen tillbaka, raring.
Undertexter (svenska): Deluxe Media Översatt av: William Duckett