-Dette har skjedd... -Hun ble kastet ut
da hun prøvde å forføre fosterfaren. Så brant huset ned.
-Du gjorde det. -Ikke tro på ham!
Se opp!
Han skrev en lapp til deg før han ble bedøvet.
-Snakket dere? -Nei.
-Taylor besøkte meg i buret. -Du har satt meg i saksa!
-Medlemskapet er inndratt. -Er det fordi jeg er syk?
-Det var du! -Du forførte barnet mitt.
Jeg er ikke fornøyd med å bare kaste deg ut av klubben.
Jeg har bare begynt, megge.
-Far kalte deg hevnlysten. -Jeg er moren din.
Nei. Du er en kvinne jeg kjente før.
-Skal du dra? -Ikke ennå. Jeg venter på noen.
Mannen min truer meg iblant med et ladd våpen.
Datteren vår døde på grunn av meg. Det var min feil.
Jeg lå med mannen din dagen barnet deres døde.
Da dere kom inn gjennom døren, gikk jeg ut på siden.
-Vet Rob at du ikke lukket porten? -Jeg ringte og sa det.
-Hva skal det være? -Jeg vil kjøpe et våpen.
Hva syns dere?
-Imponerende. Hvor stort er det? -Rundt 460 kvadratmeter.
Fire store soverom. Har dere barn?
-Vi hadde ei jente. Hun het Emily. -Het?
Ha oss unnskyldt.
Slutt å fortelle fremmede at datteren vår har dødd.
-Han stilte et spørsmål. -Det har gått et år.
Hvordan skal vi gå videre hvis vi bare snakker om det?
Hvorfor er vi her? Huset vårt er bra nok.
Det er for mange minner der. Vi må begynne forfra.
Dette kan bli bra for oss. Vil du ikke bli lykkelig igjen?
-Selvsagt. -La meg kjøpe huset til deg.
Så skal jeg prøve hver dag å få deg til å smile igjen.
Jeg elsker deg jo.
-Vi kan nok bli lykkelige her. -Selvsagt.
Hvor er smilet som jeg elsker?
-Jeg kjøpte et våpen i går. -Hva?
Jeg gikk fra kreftlegen og kom forbi en våpenbutikk.
-Jeg kjøpte en liten revolver. -Hvorfor trenger vi et våpen?
Naboene har hatt innbrudd. Du vet Mrs. Betz?
En tyv knuste vinduet og tok den nye håndvesken hennes.
-Hvem er hun? -Jeg føler meg ikke trygg
Så jeg kjøpte våpenet, og jeg legger det her.
Jeg har satt i kuler.
Oppbevarer du den ladd?
Hvis vi blir angrepet, vil jeg ikke sløse tid på å lete etter kuler.
Dette er et bra strøk. Det skjer ikke noe farlig her.
Man vet aldri.
Hva syns dere?
Det var bra at vi kom hit. Så mange muligheter!
Planløsningen er bra, men fargen på veggene...
Før vi fortsetter, må jeg fortelle at det skjedde et drap her.
-Ble noen drept i huset? -Var det interiørarkitekten?
-Simone! -Naomi!
Jeg så bilen din der ute. Dere skal vel kjøpe huset?
Jeg bor et kvartal unna. Vi blir naboer!
Dette er Naomi fra fritidsklubben.
Du må være den nye kjæresten jeg har hørt om.
Ikke bare kjæreste. Jeg har blitt forfremmet.
Slutt! Har dere forlovet dere? Da trenger dere et større hus.
-Og hvem er dette? -Tommy.
Dette er sønnen min, Tommy.
Tommy, dette er Simone.
Du er vakker.
-Barn sier så søte ting. -Pass deg, unge mann. Hun er min.
Vær så snill, kjøp huset. Jeg ville drepe for å ha dere her.
Det ville bli så moro å bo så nært bestevennen min.
Simone!
-Har du det bra? -Herregud. Hva skjedde?
-Gikk det bra? -Jeg vet ikke.
-Mamma prøvde å drepe deg. -Hva?
Herregud. Lever hun?
-Tommy. -Ring etter lege!
-Ok. -Og politiet!
Hva syns dere?
-Jeg elsker det. Vi gjør det. -Hva?
Jeg vil kjøpe huset.
Får jeg snakke med mannen min alene?
Ta tiden dere trenger.
-Hva? -Er du gal?
Er du? Så du ikke bassenget? Kjøkkenet er enormt.
Det må pusses opp. Vi har ikke råd.
Ikke tenk på pengene. Alle elsker filmen min.
-Ja, men det er likevel risikabelt. -Vet du hvem du høres ut som?
-Hvem? -Meg. Da vi snakket om polygami.
-Det er ikke det samme. -Jeg var nervøs. Du overtalte meg.
Og nå er livet vårt mye mer spennende.
Tenk så mye mer spennende det blir med det kjøkkenet!
-Er du fortsatt forkjølet? -Jeg har det bra.
Bare stol på meg. Ha tro på meg.
Jeg lover å ikke svikte deg.
-Ta det rolig. -Alt gjør vondt.
Jeg var innom huset, og Jades saker er borte.
-Det gikk fort. -Hun vet at hun er avslørt.
Hun venter nok ikke på politiet.
Apropos huset, har jeg noe til deg.
-Et visittkort? -Ja, til Lamars mekler.
-Jeg vil selge huset. -Virkelig?
Alle feiltrinnene begynte da jeg ville kjøpe det.
Uten huset hadde jeg ikke møtt Jade og fått tilbakefall.
Det ville være deilig å slippe å tenke på huslånet.
Se på det smilet.
Hvor mye mindre skal vi satse på? Et rekkehus? En leilighet?
Vi kan kjøpe en åker og sette opp et telt.
Jeg elsker det. Et telt. Det er drømmen.
Og hvis vi flytter, kan ikke Jade finne oss.
-Hvor tror du at hun er? -Jeg vet ikke.
Jeg håper at hun er tusen mil unna.
-Hvem er Duke? -Bestefaren min.
Bestemor Sue ga ham den på bryllupsdagen.
Han trakk den aldri opp.
Han pleide å si: "Da jeg traff Susie, stoppet tiden."
-Fint. Du får 35. -3500?
-Nei, 35 dollar. -Den er verd mye mer.
Hvis man er sentimental. I penger er den verd 35 dollar.
Jeg trenger mer.
Ok, jeg gir deg fem dollar ekstra for historien.
Og fordi jeg liker...ansiktet ditt.
-Hva med tusen? -Så fin er du ikke.
-Noen hundre, da? -Jeg sa jo...
Du vet ikke hva jeg har gått gjennom. Jeg har mistet alt.
Du får skru av kranen.
Det er mitt siste bud. Ta det eller stikk.
I helvete! Jeg ringer purken!
Jeg får ofte høre det.
-Beth Ann! -Hei, Mary. Forstyrrer jeg?
-Nei, Ralph er på jobb. -Jeg ventet til han dro.
-Vi må snakke sammen. -Hva er det?
Jeg har en løsning på ekteskapsproblemene våre.
-Jaså? -Vi skal drepe mennene våre.
Får jeg komme inn? Sånt bør diskuteres over en kopp kaffe.
Det er planen. Hva tror du?
Det er sprøtt. Det ville aldri gå.
Tenk på det. Teknisk sett gjør vi ikke noe ulovlig.
Hvordan kan vi vite at Rob og Ralph napper?
Planen er skreddersydd for å passe deres forutsigbarhet.
-Hva om noen oppdager oss? -Jeg sier ingenting til noen.
Jeg vet ikke. Ralph fortjener å dø.
Og Rob er like fæl med tanke på alt han har gjort mot deg.
Men Bibelen sier at man ikke skal drepe.
-Gud vil kanskje ikke forstå. -Nei, men Guds kone vil forstå.
Hva sier du?
-Tommy, -Du virker forbauset over å se meg.
Vi er sosialt utstøtt, så alle besøk forbauser meg.
Jehovas vitner ville få den røde løperen.
-Hvordan har du det? -Utmerket. Simone er på kjøkkenet.
-Hvordan går din mors fysioterapi? -Bedre. Hun tok noen skritt i dag.
-Men du burde ha anmeldt henne. -Hun sa at hun mistet kontrollen.
-Jeg velger å tro på det. -Ingen andre gjør det.
Alle på klubben som hun vendte mot deg og Karl, har droppet henne.
Stakkars Naomi.
Stakkars Naomi? Du må være litt fornøyd.
Kvinnen jeg ønsker å bli, finner ingen glede i dette.
Men jeg er ikke den kvinnen ennå.
-Jeg bør nok ikke dra til Paris. -På grunn av henne?
Jeg blir for din skyld, ikke hennes. Karl blir stadig sykere.
-Jeg tar hånd om ham. -Hvem tar hånd om deg?
Jeg klarer meg. Du burde gå. Karl skal til legen.
Jeg avskyr at forholdet vårt ble en skandale.
Ingen vil tro at det var min feil.
Du låter som om vi gjorde noe vi burde angre på.
Jeg angrer ikke på et eneste sekund.
Gå nå. Ha ditt livs beste sommer.
Studer kunst, drikk vin. Tenk på meg iblant.
Jeg vil alltid tenke på deg. Jeg elsker deg.
Du kommer til å si det til flere, men jeg er glad jeg var den første.
SEKS MÅNEDER SENERE
-Her er det. -Vil du virkelig selge det?
Ikke egentlig, men vi trenger pengene.
Er det virkelig så ille?
Vi mistet galleriet og sykeforsikringen.
-Karls sykehusregninger er enorme. -Kan jeg gjøre noe?
Du kan kjøpe et maleri til. Vil du ha meg i stuen din?
Tja... Jeg kan betale tusen dollar til for dette.
Det er snilt av deg og litt fornærmende.
Ha det bra, Cole.
-Simone. -Ja, Karl?
Jeg trenger deg.
-Har du det bra? -Jeg vil se presentabel ut.
-Kan du hjelpe meg med nakken? -Ja.
-Skal du noe sted? -Tim fra støttegruppa ble utskrevet.
-Harold ordner en brunsj for ham. -Så hyggelig.
Du har ikke smakt maten hans. Vi havner på akutten før desserten.
-Du er så slem. -Jeg har lært av den beste.
-Hvem ringte på? -Cole. Han hentet maleriet.
Jeg får så dårlig samvittighet. Jeg vet at du elsket det.
Nå kan vi iallfall betale en del av huslånet.
Jeg er så lei for det.
Slutt. Vi klarer oss.
Du har rett.
Vi er to slemme gudinner.
Ingenting kan slå oss! Snu deg.
Hva sa jeg til dere før vi dro? Hva ba jeg dere om?
Å ikke skjemme deg ut.
Jeg kan aldri dra tilbake til den butikken
etter det dere gjorde med prøvedukken.
Gå inn. Nå!
-Hei. Jeg vet ikke om du husker meg. -Jeg vet hvem du er.
Kan du si hvem du er?
Vi begynner med hovedsaken. Jeg er ikke Rob Stantons kone.
Kom inn. Det er på tide at du får vite sannheten.
Takk, Lamar. Din støtte betyr mye.
Ja. Vi ses på den andre siden. Ha det.
Hva skal du gjøre mens jeg er på avvenning?
Blir det jenter, jenter, jenter?
Siden du nevner det...
Kanskje vi bør revurdere dette med åpent ekteskap.
-Jaså? -Ja. Vi fokuserer på oss.
Vi kan gå i parterapi. Det er for par, ikke tre personer.
Ok.
-Er det ikke en god idé? -Jo, det er bare...
Seksualiteten din er viktig.
Jeg vil ikke at du skal måtte gi opp den.
Ja, den er viktig for meg.
Men min kjærlighetshistorie er sammen med deg.
Jeg velger deg fremfor engangsnumre uten å blunke.
Blir det bare du og jeg? Vi avstår fra alle andre.
Til døden skiller oss ad.
-Ble vi republikanere nå? -Jeg tror det.
Hei, Hector! Kom inn.
-Jeg skal vekke Karl. -Nei, jeg ville treffe deg.
Hva er det?
Husker du da jeg kjørte Karl til brunsjen?
Ja, takk for hjelpen.
Harold ringte meg i dag. Han tror at Karl tok piller fra ham.
-Hva slags piller? -Sovepiller.
Det samme skjedde da vi spilte bridge hos Billy.
Jeg forstår.
Karl spiller glad, men jeg vet at han er deprimert.
-Jeg er så bekymret. -Takk for at du fortalte det.
Jeg vil ikke legge alt på deg,
men det er bare deg han hører på.
Jeg tar hånd om det.
Takk.
Skriv av brevet med din håndskrift, så tømmer jeg garderoben din.
-Kommer Ralph hjem kl. 18.45? -Iblant kl. 18.30.
Rob kommer hjem kl. 18.15, og klokken er fem. Vi må begynne.
Beth Ann.
Når Ralph leser dette, kommer han til å bli voldelig.
Vi får håpe det.
KJÆRE RALPH
JEG HAR VÆRT ULYKKELIG
I LENGRE TID
...Å FORLATE DEG.
JEG HAR TRUFFET EN ANNEN
-Jeg går til markedet. -I det der?
Jeg trenger ikke å se ut som snerpene der.
Vil du ha noe?
Ja. Jeg vil ha rundt hundre sovepiller
for å erstatte dem du tok.
Du oppdaget det. Det gikk fort.
I fjor ble du sint fordi jeg ikke tok nok piller til å dø.
Og nå får jeg ingen. Du må bestemme deg.
Vi skal bekjempe sykdommen, ikke gi opp!
Har du glemt hvor dårlig jeg var da jeg hadde lungebetennelse?
-Jeg var på sykehuset lenge. -Men nå har du det bra.
Elskede... Jeg har det ikke bra.
Jeg har knapt noen T-celler igjen.
Vær så snill, gi meg pillene.
-Jeg har allerede skylt ned dem. -Da må jeg gjøre noe verre.
Skal jeg henge meg eller skyte meg?
Hvis du blir vansiret,
blir begravelsen med åpen kiste belyst av lysrør.
Herregud. Jeg giftet meg med selve djevelen.
Jeg vet at vi ikke blir sammen for alltid,
men hvorfor skulle vi ha en eneste dag mindre sammen?
Greit. Greit, du vinner.
Jeg skal på en bursdagsfest i ettermiddag. Vil du bli med?
Det er Jimmy Loftus.
Gjerne. Han er så morsom. Hvordan har han det?
Han har blitt dårligere. Han er på sykehuset.
-Å nei! -Festen er på rommet hans.
-Han blir nok glad hvis du kommer. -Jeg kommer gjerne.
Det gleder meg.
Takk og pris.
Ålreit... Kom hit.
-Ribbeina mine! -Unnskyld.
Nei, ikke slutt. Jeg tåler det.
-Tok ikke Jade med seg hunden? -Jo.
-Hei. -Hei.
-Hva gjør du her? -Jeg lager middag.
Jaha. Ok.
-Du må gå nå. -Jeg vet at det ble litt rart
men vi kan få det som før.
-Det tror jeg ikke. -Jade...
-Hun heter ikke det. -Og så?
Får jeg ikke fornye meg? Helvete også.
Ok. Nå roer vi oss ned.
Dere later som at alt er min feil, men det er det ikke.
Jeg tenkte å dra til Europa.
Du lot som du elsket meg, og du lovte å ta hånd om meg.
Det er urettferdig.
-Du har rett. Det er urettferdig. -Slutt.
Jeg tror ikke på noe du sier, aller minst tårene dine.
Jeg elsket deg, men jeg visste ikke hvem du er.
Du prøvde å lure oss, men du tapte.
Det er over, så forsvinn.
Jeg skal gå... men dere må betale meg først.
-Tror du at du kan presse oss? -Jeg må starte på nytt.
-Vi hjelper ikke kriminelle. -Eli solgte manuset for en million.
Gi meg 10 000.
Du får ikke penger. Jeg ringer politiet.
Vi venter litt. Jeg snakker med henne og løser det.
Du har vært gjennom mye, men du er ikke ond.
-Ikke la meg være med psykopaten. -Jeg finner ikke mobilen min.
-Brannalarmen. -Hun brenner ned huset.
Du...
Hva er Jimmys prognose?
-Dette er en fest. Prøv å smile. -Jeg kan smile i alle situasjoner.
Karl og Simone! Dere kom!
Hei sann. Vi vil hilse på bursdagsbarnet.
-Jimmy, se hvem som er her. -Gratulerer med dagen, Jimmy.
Du skulle ha sett Simones klær. Det er nok Lagerfeld.
Dere skal få møte Jimmys mor og hans søster Terry.
-De kom fra Iowa. -Så hyggelig å treffe dere.
Det er så godt å se Jimmy omgitt av så gode venner.
Det har knapt begynt. Jeg har lagd gulrotkake.
Du skal få en bit om de så må mose den og injisere den.
-Kan han høre oss? -Selvsagt.
-Alle er her, så vi skal synge. -Da synger vi.
Ha meg unnskyldt.
Jeg forstår ikke hvordan han ble så syk så fort.
Sånn er sykdommen.
Jeg har sett den ramme Clive, Harry og Alistair.
Det er så fryktelig.
Jimmy sa en gang at han var redd for å bli sånn...
koblet til slanger mens han svinner bort.
Men nå ligger han der.
Snart er jeg der.
-Du er ikke så syk! -Ennå.
Vi har sett fremtiden min.
Jeg ville heller velge livet.
Men livet er...
ikke mulig.
Det eneste jeg kan velge, er når jeg skal dø...
og hvordan.
Jeg brakte deg hit for at du skal forstå.
Gjør du det?
Takk.
Rob. Du er hjemme.
Jeg er sulten. Er maten ferdig?
Tiden fløy av gårde. Jeg måtte bestille kinesisk mat.
Jeg som gledet meg til kjøttpudding.
Jeg har lagd martini. Du kan ta noen mens vi venter.
Sånn skal det låte.
Takk.
-Hei. -Er du Taylor Harding?
Ja. Jøss, så fort dere kom. Kom inn.
-Eli, politiet er her! -Allerede?
Ventet dere oss?
Vi rapporterte et innbrudd for ti minutter siden.
Vi er ikke her for det. Vi vil diskutere Duke Riley.
Hva er det?
-Du anmeldte ham for overfall. -Ja.
-Og så betalte du kausjonen for ham. -Ja. Hvordan det?
Duke Riley ble drept i går. Utleieren fant liket.
Han var blitt knivstukket flere ganger.
Vet dere hvem som kan ha gjort det?
Det tror jeg.
-Dette blir min tredje. -Hvem holder tellingen?
Mrs. Stanton, prøver du å få meg full?
Jeg vil at du skal være avslappet, så vi kan ta en prat.
-Om hva? -Om dagen da datteren vår døde.
-Er dette alt? -Ja, bare én dose.
Blir det smertefritt? Sovner du bare?
-Det stemmer. -Vil du ikke ha Hector her?
Nei, vi har tatt farvel.
Han ville være her, men han er så følsom.
Hvis jeg nevner døden, uler han som en bilalarm.
Vær så snill. Han elsker deg.
Jeg vet det.
Men jeg vil at det bare skal være vi to.
Du fortjener mer enn bare meg.
Du burde få en fantastisk avskjedsfest.
Du er en fantastisk fest i deg selv.
Det visste jeg første gang jeg så deg.
Du er mitt livs kjærlighet.
Hva gjør vi nå?
Først vil jeg at du skal ha på deg
den røde kjolen jeg kjøpte i Venezia.
-Hva er galt med denne? -Jeg foretrekker den røde.
Greit. Dette er siste gang du får si noe om klærne mine.
Kom ned til stuen etterpå. Jeg har en overraskelse til deg.
-Jeg vil ikke snakke om Emily. -Jeg har tenkt mye på den dagen.
-Og jeg husket noe. -Hva da?
Jeg låste absolutt porten etter at jeg tok inn søppelkassen.
Jaha. Men du må ha glemt det. Hvordan kom Emily ellers seg ut?
Kanskje du har en annen forklaring. Tenk!
Jeg føler meg ikke bra.
Elskede. Du aner ikke hvor viktig dette øyeblikket er for meg.
Vær så snill.
Skjedde det noe den dagen som du ikke har fortalt meg?
Nei.
-Takk. -For hva?
Du gjør dette så mye enklere.
Hun er åpenbart farlig.
Dere bør nok bo et annet sted til vi finner henne.
-Vi tar inn på hotell. -Vi setter noen utenfor.
-Hun kommer ikke forbi oss. -God kveld.
Jeg spilte rolig, men Jade drepte Duke!
-Kommer hun hit? -Vi kan ikke vente og se.
-Hva med hunden? -Vi tar den med oss. Jeg pakker.
Ok. Kom, Teacup.
Mary, jeg er hjemme.
Gi meg en øl! Jeg vil ha den i et krus!
Mary?
Kjære Ralph, jeg har vært ulykkelig i lengre tid.
Det er ikke derfor jeg forlater deg.
Jeg har truffet en mann som gjør meg lykkelig.
Jeg velger Rob Stanton. Han elsker meg mer du kan.
Din ekskone, Mary.
Skal du ikke ta den?
Det var nok feil nummer.
Når kommer kinamaten? Jeg er sulten.
Den kommer nok når som helst.
Der ser du.
Er det budet? Han høres sint ut.
Hvem kan det ellers være?
-Du er så vakker. -Og det sier du.
Er du klar?
-Ikke ennå. -Har du ombestemt deg?
Nei.
Men jeg vil gjerne ha en siste dans.
-En tango. -Hva ellers?
-Hva skal jeg pakke? -Bare det viktigste.
-Er denne viktig? -Jeg vil kunne se bra ut.
-Hvor er datamaskinen min? -Se på spisebordet.
Så det er sant?
-Hva gjør du her? -Jeg blir ikke lenge.
-Jeg vil vite hvorfor. -Ikke nå. Gå!
-Hva i helvete? -Unnskyld, Rob.
-Elskede, dette er... -Ikke lyv. Hun vet om affæren vår.
-Hva? -Du må gå nå!
Husker du vennen min, Sheila? Dette er Sheila.
Jeg kom den dagen for å konfrontere deg.
Men du var så snill og ville bli vennen min.
-Er du venn med elskerinnen min? -Forlovede.
-Kan vi ta det senere? -Hva tenkte du?
Skal du si! Du har hatt en affære i flere måneder.
-Du aktet å forlate meg. -Herregud. Har du engang kreft?
-Har du kreft? -Dette ble pinlig.
-Hei. Er det du som er Beth Ann? -Og du er Simone. Kom inn.
-Hyggelig å treffe deg. -I like måte.
Nøklene er her et sted. Jeg skal se etter.
Jeg ville møtes for jeg har et spørsmål. Det er litt pinlig.
-Hva er det? -Mekleren sa at noen ble drept her.
Ja. Mannen min ble drept akkurat der du står.
Naboen sa at Rob lå med kona hans og skjøt ham.
Han ble henrettet i fjor. Veldig trist.
Tante Beth, skal vi dra?
Ja. Elsie, dette er Simone som kjøpte huset.
Hei. Så søt du er. Er hun niesen din?
Min venn April Warners datter. Jeg har hjulpet til å oppdra henne.
-April er sangerinne. -På Broadway.
-Vi skal flytte til New York. -Så spennende.
Her er nøklene.
-Jeg håper å bli lykkelig her. -Lykke er ikke vanskelig å finne.
Kunsten er å ikke angre på valgene man tar på veien.
Ja. Lykke til med alt.
-I like måte. Ta vare på huset mitt. -Jeg skal behandle det godt.
Vær så god.
Takk. Vi kommer til å elske å bo her.
Det håper jeg.
-Når kjøpte du huset? -I 1974.
Etter mannen min døde, leide jeg ut det.
Så var stiftelsen min aktiv her. Jeg støtter aids-forskningen.
Vi leste det. Du har gjort flott arbeid.
Jeg fikk et veldig rikt liv da jeg sluttet å tenke på penger.
Paolo, jeg er klar.
-Er det en Thomas J. Harte? -Kjenner du til ham?
Ja, vi så utstillingen hans i fjor.
Så flott. Jeg håpet alltid at Tommy ville nå langt.
"Tommy"? Er han en venn?
En venn? Ja, det kan man si.
Han har ansiktet mitt tatovert på rumpa si.
Paolo, nå drar vi.
Hyggelig å treffe deg, Taylor.
Jeg og Andrew skal ta godt vare på hjemmet ditt.
-Jeg håper at dere liker det. -Det gjør vi.
Det var trist å høre om det som hendte her.
Jeg kan ikke forestille meg det.
Det var en fæl kveld, men det kunne ha vært verre.
-Har du en våpensamling? -Ja, i den esken.
Se her. Her er jeg på safari i Afrika.
Kutt ut!
Jeg visste ikke at jøder driver jakt.
Vi fins. Det er ingen fare for dyrene, for vi bommer.
Før jeg glemmer det... Her er nøklene.
Takk!
Hva med dere? Har dere et nytt sted?
Vi flytter tilbake til vår gamle leilighet.
Litt av en nedgradering etter et sånt herskapshus.
-Vi har innsett at... -"Lite er bra".
Lykke til.
-Takk. -Ha det.
De virker hyggelige.
TAKK FOR I GÅR, LENGTER ETTER KUKEN DIN
Kommer du til å savne huset?
Det er bare en bygning. Familien er hjemmet mitt.
SOLGT
Tilbake til hotellet?
Ja. Jeg er klar for massasjen min nå.
-Leiligheten, her kommer vi. -Det blir hyggelig. Bare oss tre.
Elskede?
Tekst: Nina Flesvik www.sdimedia.com