S Vývinem aktivuje bojovník silou vůle své srdce,
a dá tak průchod síle, která se u běžných jedinců nevidí.
Avšak tato technika způsobuje vážné poškození mozku a problémy s pamětí.
Proto je v Nikově stylu zakázaná.
Óma se proměnil zpět v boha!
Porazil jsem Nika Tokitu!
PŘED DESETI LETY
DÍL 20 DÉMON
ÓMA TOKITA
SECUNA KIRJÚ
Měl pravdu.
Tvé pravé já se ukrývá v tvém srdci!
Zabralo to…
Ómo, to je úžasný.
Prosím, zabij mě… Přesně takhle.
Ómo! Proč používáš tu techniku?
Hned toho nech!
Ómo!
Sklapni. Co jsi sakra zač?
Začaly se mu vytrácet vzpomínky…
Nemám na vybranou.
Tohle nebude pěkný.
Přestaň! Nepleť se do toho!
Proč se mi do toho pleteš?
Ómo!
Neslyším, co říká…
Tak to bylo…
Niko se zranil, když mě chtěl zastavit.
Proto s ním pak v souboji prohrál…
Co je to sakra ten „Vývin“?
A nezakazuje ho jeho mistr?
Proč sáhl po tak nebezpečné technice?
Vývin způsobuje výpadky paměti.
Kvůli tomu jsem nepřímo zabil Nika.
Aha. Takže si vzpomínáš?
Ale na tom už nesejde.
Mluvíš o mém vnitřním já?
K tomu už se nehodlám vracet.
Co to?
Sebereflexe? To je jen pro slabý démony.
Nemůžu uvěřit, že se oslabuješ takovým dobrovolným omezováním.
V tom případě
ti připomenu další důležitý detail, který jsi zapomněl.
Týká se člověka, kvůli kterýmu ses tehdy přestal ovládat.
Druhýho Nika, který tě naučil Vývin.
Je to zásadní okamžik našich životů.
O 13 LET DŘÍVE JÁDRO, TOKITŮV OKRSEK
Desátá avenue. To musí být Tokitův okrsek.
Něco jsem zjistil.
Tady se Óma zdržuje.
Takhle ne.
Děláš to úplně špatně.
Máš stát, jako by ti gravitace tlačila shora na ramena.
Rozumíš, Ómo?
To má jako dávat smysl?
To je můj bůh?
Proč? Co ho změnilo?
Aha… To on poskvrnil mého boha.
Já ho zabiju.
Přestaň!
To bych nedělal, mladej.
Jsi párátko. Akorát skončíš mrtvej.
Slušný reflexy.
DRUHÝ NIKO
Máš potenciál.
Tak jsem poznal svého prvního mistra.
Řekl mi pravdu.
On a ten démon, který si říkal Niko Tokita,
bývali spolužáci. Studovali stejný styl boje.
Učil nás stejný mistr.
Bývalo nás víc, ale zbyli jsme jen my dva.
Chceš vědět proč?
Protože on všechny zabil.
Je mi jedno, že odpadly slabý kusy.
Ale umřít ve spánku by se mi teda nelíbilo.
Bylo to tak, jak jsem si myslel.
Ten chlap byl démon.
Můj bůh byl posedlý démonem.
Oba chceme to samý.
Dám ti sílu ho zabít,
abys mohl s tím démonem bojovat.
Co je? Chceš přece bojovat s démonem, ne?
Trénink byl brutální.
Ale dal mi sílu démona porazit, přesně jak slíbil.
Naučil mě techniky, kterým říkáš Nikův styl.
Naučil jsem tě všechno, co znám, mladej.
Takhle to chodí?
Na takovýho hubeňoura jsi došel daleko.
Ale pořád nejsi dost dobrej na to, aby ses postavil démonovi.
Na zbytek si musíš přijít sám.
Počkej ještě.
Na oslavu
ti ukážu, jak toho kluka proměnit zpátky v boha.
Můžu zařídit, aby byl Óma jako dřív?
Naučím tě základy. Je to mocná technika.
Základy?
Bude záležet na tobě, jestli na nich dokážeš stavět.
Tomu nerozumím.
Tak proč jsi mě učil bojovat?
Jen něco zkouším.
Snažím se zdokonalit svou verzi Nikova stylu.
Nevadí, když umřeš.
A to platí i pro něj.
Tak zdokonalíš svou vnitřní taktiku.
Druhý Niko?
Já tušil, že si nevzpomeneš.
Není divu, že se točíme v kruhu.
To on mi řekl o Genzanu Tairovi.
Genzan o něm ale nic nevěděl.
Styl, který jsem se naučil od něj, a Genzanův styl Liščího stínu…
Bylo mi 16, když jsem si oba styly osvojil.
Nečekal jsem, že tě ještě uvidím, než se vydám porazit toho démona…
Co jsi zač?
Možná to byl osud.
Ale toužím vidět tvé staré já.
Všepřesahujícího boha zkázy.
Tvé staré já by mě bez okolků zabilo.
Ty techniky, co ses naučil od Nika Tokity, tě připravily o sílu.
Ty znáš Nika?
Líp než ty.
Cože? Ten kluk…
se snad teleportoval… To není možný.
Načasoval svůj pohyb do mého mrknutí. Nemám na něj čas.
ZUŘÍCÍ OHEŇ
To byl Zuřící oheň.
Taky ovládá Nikův styl?
Strategický ústup?
Ty?
Niko, ten démon…
Způsobil ti tolik bolesti…
Po tomhle budeš jako dřív.
RÁKŠASOVA DLAŇ
Všichni mě serou.
Do jednoho mě serete…
Jsou to základy. Měl pravdu.
Vrátil ses.
Ómo!
Porazil jsem Nika Tokitu!
Drž už hubu.
Zabiju tě.
Jsem jen krůček… od odpuštění…
Ómo!
Co jsi sakra zač?
Niko Tokita? Přestaň! Nepleť se do toho.
Začaly se mu vytrácet vzpomínky.
Nemám na vybranou.
Tohle nebude pěkný.
Ómo! Nedopusť, aby tě Posedlý Bohem ovládnul.
- Zapomněl jsi na vnitřní taktiku! - Ne… Přestaň…
Dost!
Vidím, že sis na všechno vzpomněl, Ómo.
Taky ti přijdou zmatený vzpomínky jako hřích?
No jasně.
Když jsem odpadnul,
objevil se on.
Ne…
Ty parchante.
Zabil jsi boha!
No jejda…
Zdá se, že technika Posedlý Bohem nestačila na to, aby tě zabil.
Já tušil, že jsi za tím ty.
Na tom už nesejde. Dokázal tě zranit.
Pojďme jednou provždy rozhodnout, kdo bude poslední Niko Tokita!
Co je s tebou? Vypadáš dost potlučeně.
Ty se do sebe ale pustili…
Konečně mě to začínalo bavit.
Ne, že nám to zkazíš, bratře.
To tys naučil Ómu techniku Posedlý Bohem, když jsem byl pryč?
Jen jsem tvého žáka naučil skutečnou vnitřní taktiku.
Vždycky jsi byl měkkej.
On…
No jasně.
Taky u toho tehdy byl.
Ten, co mě naučil Vývin.
Přesně tak. Zmatené vzpomínky.
Óma zapomněl na muže, který ho naučil zakázanou techniku.
Jeho mozek ho instinktivně vytěsnil v rámci sebezáchovy.
Veškeré vzpomínky na smrt jeho mistra, Nika,
skončily uzamčené
hluboko v Ómově srdci.
No jasně.
Došlo k tomu pár dní poté, co jsem se tu techniku naučil.
Dobře. Sílu už mám skoro zpátky.
Hej.
Ty seš Óma?
Cože? On?
Vůbec jsem si nevšimnul, jak se ke mně dostal tak blízko.
Proč se tak lekáš?
Ale víš co?
Popravdě tě sleduju už dlouho.
Myslel jsem, že budeš víc v klidu, když budu dělat, že se neznáme.
Ale asi to nepomohlo.
Šel jsi do toho lesa, ne?
To znamená, že ti ty techniky předal.
Odkud to víš?
Zapomeň na ty jeho trapný techniky.
Já jsem skutečný Niko.
Cože? Přestaň plácat nesmysly!
On na mě vytáhnul Nikův styl?
Jo, seš slabej.
Jako párátko.
Ten idiot nedokázal pořádně vycvičit ani jednoho žáka.
Budu tě muset zocelit já.
Ty hajzle. Odkud znáš Nika?
No tak. Tys mě snad neposlouchal?
Už jsem ti říkal, že to já jsem skutečný Niko.
Vůbec nechápu, co to meleš!
Ty parchante! Cos mi to udělal?
To jsou základy.
Co?
Teď v tobě žije bůh.
Tohle je jiný než ty falešný blbosti, co tě učil on.
O čem to mluvíš?
Ano, přesně tak!
Konečně sis na všechno vzpomněl, Ómo!
Přesně na tuhle chvíli čekal.
Démon Niko je oslabený a zapomíná se bránit.
NEBESKÝ OHEŇ, FORMA VODA ABSOLUTNÍ DESTRUKCE
Přesně. Takhle to bylo.
Vypadá to, že se ti konečně vrátila paměť.
Správně, nemůžeš za to, že Niko zemřel.
Někdo ti to vnuknul jen proto, aby ses kvůli tomu trápil.
Taková je pravda o Nikově kletbě.
Ten démon tě zaklel, aby ti ublížil.
Přestaň!
Tak dost!
Ómovi se vrátily vzpomínky na bolestivou minulost.
Chápu, že trpíš už od narození
a trápí tě to dodnes.
Ale teď by ses měl vzpamatovat ty!
Pane Jamašito, o čem to mluvíte?
Ten člověk, o kterém mluvíš… Démon Niko už neexistuje.
Jak říkal Óma, zemřel v den toho duelu.
On neexistuje?
Přesně. Neexistuje.
Takže, Secuno.
Prober se, prosím.
Všechno hned napravit nemůžu.
Ale pomůžu ti, jak jen budu moct.
Takže…
Pane Jamašito…
Secuno!
Tady jsi!
Tentokrát tě zabiju doopravdy, Niko Tokito!
Co?
Už to vzdej.
Sleduju tě už dlouho.
Co to sakra vyvádíš, když bojuješ doopravdy?
Přijde mi, že jen kopíruješ Ómu.
Cos to řekl?
Možná ani nevíš, že to děláš.
Takže jsi ještě větší lempl.
Toužíš se stát bohem, že jo?
A přesto chceš, aby tě bůh zabil?
Taková ubohá fraška!
Smůla.
Nenechám se vyprovokovat.
Myslíš, že se chci stát bohem?
Co?
To je směšný.
Člověk se bohem stát nemůže.
Není to tak, Ómo?
Tak o to tady jde.
Ty nevidíš Nikova ducha.
Nechceš se smířit s tím, že jisté věci nedokážeš ovlivnit.
Jen se bojíš sám sebe.
Vydává tolik síly!
Vůbec nedává smysl, co říká,
ale Secunovy schopnosti jsou pravé.
Na tohle jsem se těšil!
Na den, kdy budeme jeden po druhém toužit.
Kdy se vzájemně o něco připravíme. Kdy se zabijeme!
Na den, kdy budeme bojovat, dokud se nerozpadneme.
Je mi ho líto.
Jeho život se obrátil vzhůru nohama, když potkal samozvaného „skutečného Nika“.
Jen Secunu Kirjú zneužil.
Kazuo Jamašito, ustupte.
Dobře.
Zachránil mě Niko.
Teď… přišla řada na mě.
Překlad titulků: Anna Farrow
Óma Tokita je mnohem silnější než před deseti lety.
Ale Secunova láska je ještě silnější.
Secuna se stává démonem, aby proměnil milovaného Ómu zpět v boha.
Bude to kdo s koho!
Příští díl: „Sbohem“.