EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-Hun var død. -Ja.
-Ville hun blive død igen? -Det er ikke til at sige.
Jeg kan ikke bevæge mig. Det var ikke sjovt, mens det varede.
-Glorien valgte hende. -Den er ikke hendes. Lad os tage den ud.
Og hvis hun dør?
Det er op til Gud.
-Har Shannon gjort det? -Nej.
Hvad sker der?
Jeg forstår, du er bange, men tag det roligt.
-Den handler på dine følelser. -Hvad gør det?
-Glorien. -Hvilken glorie?
-Hvad fanden sker der? -Det bliver en lang dag.
Ava.
Er du okay?
Skal vi ikke prøve igen?
Areala af Córdoba var en af verdens modigste krigere nogensinde,
men hendes herkomst var mere ydmyg.
Hun blev ikke født som troende.
Da Arealas familie mistede sin jord under en invasion, blev hun forældreløs.
Hun vandrede rundt i årevis...
fortabt, uden formål.
Indtil hun fandt Ham.
Liam Neeson?
Den har jeg set. Han tager hævn over alle, der har gjort hende ondt.
Ikke Liam Neeson.
The Rock?
-Gud. -Nåh.
Hun fandt Gud.
Her.
Fortsæt.
-Jeg kan desværre ikke... -Her er oversættelsen.
"Resten af sit liv kæmpede Areala i Hans navn."
Da pave Urban 2. udråbte det første korstog i 1095..."
Kan vi springe frem til det, der har med mig at gøre?
Du nærmer dig.
"Areala var frygtløs.
Hun ville give alt.
Også sit liv.
Til slut gav Areala også sit liv.
Men ikke på denne dag.
En Herrens budbringer, englen Adriel, havde andre planer.
Han lod hende ikke dø.
Hendes rejse var ikke slut.
Men hun kunne kun reddes på én måde.
Så Adriel bragte det største offer. Han gav en del af sig selv."
Er dén ting så inde i mig nu?
Det var ikke vores plan.
Skæbnen greb ind, ligesom med Areala.
-"Vores" plan? -Vi tilhører Det Korsformede Sværds Orden.
Gudfrygtige kvinder, viet til at bekæmpe en gammel ondskab.
Gudfrygtige kvinder og dig.
Min opgave er at opfylde deres behov.
Ikke alle behov.
Du har set det. Udyret.
Den kaldes en Tarasque.
Det koster dem så meget energi, at de kun besøger vores verden kortvarigt.
Og deres verden er...?
Helvede.
Klart nok.
Og de andre?
-Dem, der er her, men ikke er her? -Skyggedæmoner.
De nærer sig ved det naturlige mørke i folks sjæle
og forfører dem til at adlyde.
De kan ikke selv gøre skade, for de har stadig én fod i...
-Helvede? -Korrekt.
Dimsen i min ryg. Gør den, at jeg kan se dem?
Glorien giver dig synets gave. Evnen til at jage dem og at dræbe dem.
Jeg er ked af det, men jeg er ikke jæger. For en uge siden kunne jeg ikke engang gå.
Jeg ved det. Jeg er ked af det, du har gennemlevet.
Måske havde Gud en grund til at skåne dig.
Et højere formål.
Nej. Ved du hvad? Nok ved jeg ikke, hvad jeg er,
men jeg er sikker på, at jeg ikke er dæmonjæger.
Den, der bærer Glorien, er den nye udvalgte.
Krigernonnen.
Sådan har det været i et årtusinde.
Vi har viet vores liv til at bekæmpe ondskaben.
Nej. I har viet jeres liv.
Jeg har lige fået mit. Jeg vil ikke forpligte mig.
Det er svært at fordøje. Det forstår jeg.
Ved du hvad? Skulle vi ikke se det an hen over weekenden?
Vi kan tænke over det. Og så kan vi tale videre på mandag.
Indtil du lærer at styre Gloriens kræfter,
er du til fare for dig selv og alle omkring dig.
Jeg kan ikke lade dig gå.
-Så jeg er en fange. -Den anden mulighed er endnu værre.
Du kan ikke låse mig inde. Det er imod loven.
-Det er kidnapning. -Du er i sikkerhed her.
Derude kan vi ikke beskytte dig.
-Mine venner vil lede efter mig. -Dem, der efterlod dig til festen?
Hvor længe kan du overleve derude?
-Jeg har superkræfter. -Som du ikke kan styre.
Hver gang du prøver, er du i fare.
Tro mig, Tarasquen vil finde dig.
-Leder det bæst efter mig? -Efter Glorien. Du er bare i vejen.
Tarasquen tiltrækkes af den energi, som Glorien afgiver.
Som en hund efter en fært ved den, hvor du har været.
Men ikke med den her på, vel?
Vesten er foret med osmium, ligesom beskyttelsesrummet.
Den dæmper energien.
Derfor blev bæstet ikke tiltrukket her til morgen.
Da jeg gik i spåner.
Vi kan lære dig at fokusere, så det ikke sker igen.
Vi kan vise dig Gloriens evner, så du kan forsvare dig selv.
-Jeg troede, vi tog ud til Kyssebakken. -Synes du, det er sjovt?
En nonne med et haglgevær?
Okay, frafalden.
Min vens blod er på dine hænder.
-Du må være mere specifik. -Havnen. Eksplosionen.
-Det ved jeg intet om. -Selvfølgelig ikke.
-Vi skulle bare aflevere en forsendelse. -Ved du hvorfra?
Jeg ved kun, at alt gik godt, til de blev angrebet af en gruppe...
...veltrænede kvinder.
Du vidste, de kom, og forberedte eksplosionen.
Og bringe mine mænds liv i fare? Mit rygte betyder alt.
Så du vidste slet ikke, hvad det var?
-Så længe jeg bliver betalt. -Og det blev du. Af Arq-Tech.
-De står ikke bag det. -Hvordan ved du det?
Hvad der end skulle være i kassen, ville de have fat i det.
-Sagde de det? -Det sagde min betaling.
Hvor mange mistede I, udover din ven?
Kun hende.
Så er den, der lavede bomben, enten en amatør...
eller en professionel, der fik ram på sit mål.
Shannon var målet.
Jeg er glad for, jeg kunne hjælpe. Men min tid er... værdifuld.
Tror du, jeg bare lader dig gå? I angreb os stadig.
Og du er stadig nonne.
"Du må ikke slå ihjel"?
Skrænten var en fin ide, men forestillingen er slut nu.
-Hvad fanden var det? -Dit gæt er så godt som vores.
Før afbrydelsen tror jeg, jeg så noget.
Der var ingen varmesignatur. Måske en form for sløring.
Klingons? Harry Potter?
Kameraer eller ej, vi har et spor.
-Kardinal Duretti står bag det her. -Det er ikke min teori.
Hold nu op. Var det de unger, der trængte ind til præsentationen?
Det gjorde de ikke for at smadre stedet.
De ville bare have gratis drinks og rejecocktails.
Måske ændrede det sig, da de kom ind. De var meget nysgerrige.
De er mest nysgerrige om hinanden.
Forlad os.
Christian, jeg ved, du helst ikke vil tro, at kirken står bag det.
Man forlader aldrig kirken. Det forstår jeg.
Tro mig, kardinalen og jeg har ingen varme følelser for hinanden.
Jeg ved, hvad Vatikanet er i stand til. Jeg har set det indefra.
Godt.
Jeg tror ikke på, at tro og videnskab ikke kan leve sammen.
Vores arbejde vil bevise, at de kan det.
Wow.
Dér.
Kan du se det?
Jeg tror, hun gør det.
Hvordan er det muligt?
Jeg har lavet utallige tests. Det har jeg aldrig set før.
Relikviet reagerer kun sådan i nærheden af en kraftig energikilde.
-Macready nævnte noget om nonner. -Nonner?
-Arkiverne nævner en nonnesekt, som er anført af en magtfuld person.
Det Korsformede Sværds Orden.
Jeg troede, det var en legende.
Det mente du sikkert også engang om relikvierne.
Hvis Ordenen eksisterer, har den været skjult i århundreder,
også fra Kirken selv.
Sært. Kirken plejer da ikke at have hemmeligheder.
Vi må finde den pige.
-Divinium? -De bruger det til at bygge en maskine.
Kender de oprindelsen?
Vi blev forrådt af en fra Vatikanet, som nu arbejder for Arq-Tech.
-Vi må antage, at de ved alt. -Missionen er for svær til en konflikt...
Hvis de har Shannons blod på hænderne, er konflikten her allerede.
-Hvad med pigen? -Hun er her.
-Hun er i træning. -Og er Lilith parat?
Ja, men i pigens situation kan hun dø, hvis vi fjerner den.
-Er hun troende? -Er Hans tro på hende ikke vigtigere?
De gamle tekster antyder, at Glorien har sin eget vilje.
Måske valgte den hende? Måske gjorde Han det?
I får én chance.
Jer begge to.
Først giver de dig en pind.
Det skal nok gå godt.
Gråsprængt. Grimt ar. Dramatisk indgang. Nu er chefen her.
-Jeg er Moder Superion. -Naturligvis er du det.
Pis. Det var højt.
Lilith siger, at du føler dig stærkere.
Jeg smed en fyr gennem et rum. Det var nyt.
Glorien er en forstærker. Den gør dine egne naturlige evner bedre.
Jeg stod bagerst i køen til en del, så håb ikke for meget.
Så må du arbejde hårdere.
Hvad har du ellers oplevet?
Jeg heler meget hurtigt. Jeg kan se uhyggelige dæmoner.
Jeg kan gå igennem ting. Og svæve.
-Svæve? -Det er sandt.
Jeg så det med egne øjne.
Er det ikke normalt?
Normal er relativt. Nogle evner er unikke for dig,
ligesom tidligere Krigernonner havde unikke evner.
Krigernonne.
Det lyder, som om jeg vandt en kamp.
Hvor præmien er at få et stykke metal i ryggen.
Glorien er en gave.
Du er Guds udvalgte. Du kæmper i Hans navn.
Angående det... Jeg er ikke synderligt "religiøs".
Og jeg har lige fået dem her, så jeg ved ikke, hvordan det går at slås.
Måske kan vi fokusere på eksplosionerne, som i morges.
Fuck, det glemte jeg helt.
-Hvad fanden var det for? -Dit sprog! Du er i Guds hus.
Hvor I træner mordere.
Bandeord er nok langt nede på Jomfru Marias liste.
Du vil lære mere om Gloriens evner med tiden.
Først skal vi vurdere din fysiske og emotionelle tilstand.
-"Emotionelle tilstand"? -Mental styrke er afgørende..
Det psykiske og fysiske er flettet sammen. Du skal mestre dem i fællesskab.
Okay. Så hvordan...
-Seriøst? -Du må da gerne slå igen.
Okay. Lær mig i det mindste at bruge den her.
Det er en pind.
Vent! Lidt venlig afstraffelse er okay, men måske skulle vi prioritere lidt?
Fader Vincent siger, I er en familie, men du føles mere som den onde stedmor.
Så I det? Hvordan gør jeg det?
Gjorde det ondt, eller tror jeg det bare?
Det er sikkert bare mine synapser, der er forvirrede.
Det siger intet om dine evner.
Det er nok.
Hvad synes I?
Et 7-tal?
Intet smil, ulæseligt udtryk, men ikke aktivt fjendtlig.
Det kan virke.
Jeg har lige genoplevet hele mellemskolen på et par sekunder.
Livet er hårdt for os alle lige nu.
Det ville hjælpe, 'hvis du ikke tog alt som en vittighed.
Jeg kan ikke lade være. Sådan er jeg bare.
Glorien ventede ikke bare på, at du dukkede op.
Den tilhørte nogen.
Det ved jeg.
Undskyld.
Hvordan var hun?
Hun var intens.
Kølig i starten.
Lod ingen komme ind.
Men da hun åbnede op...
Shannon var en god ven, især for nye rekrutter.
Elskede praktiske jokes. Hun snørede mange af os.
Men i de sidste måneder...
ændrede hun sig.
Som om hun vidste det.
Jeg er ikke hende.
Det forventer ingen.
Jeg prøvede at forklare det. Jeg er ikke en kriger, og...
...bestemt ikke en nonne.
Hele stedet her...
Det er ikke mig.
Det var heller ikke mig. Ikke i starten.
Vi har alle en fortid, Ava.
Personlige hemmeligheder.
Det betyder intet, når først du indser, at ikke alt handler om dig.
Du kan ikke tvinge hende. Hun er ikke parat.
-Hun er ikke... -Ikke værdig?
Jeg har også læst hendes journal. Hun har det ikke i sig.
-Det er ikke din beslutning. -Det er mine piger.
-Deres træning er mit ansvar. -Og deres liv er mit. Også hendes.
Selv hvis Glorien ikke afviser hende, afviser hun den.
Vi får se.
-Jeg gør det ikke nemt. -Det beder jeg ikke om.
Men jeg forventer en vis forståelse for hendes situation.
"Areala glemte aldrig nederlaget mod barbarerne,
men hun var viet et højere mål.
På Herrens bud samlede hun en gruppe krigere til at dele byrden.
Ingen kendte deres ansigter eller navne.
Man kendte dem kun under et fælles symbol: et sølvkors lavet af sværdskæfte.
Og således grundlagde man det Korsformede Sværds Orden."
Er det ikke lidt langt?
Fortsæt.
"Krigersøstrene, som de blev kaldt, trivedes under Arealas ledelse.
For ondskaben antog en ny og uhyrlig skikkelse.
Dæmoner, der steg op fra Helvede.
Nonnerne opsøgte disse mørkets kræfter
og befriede fortabte sjæle, der var i dæmonernes tjeneste."
Det, synes jeg da, var meget oplysende.
Det er en historisk beretning, der skal give kontekst.
-Det er ikke en magibog. -En magibog ville være mere nyttig.
Åh.
Godt gået af patriarkatet.
Heltene er kvinder, men kransekagefiguren er en fyr.
Var han den første dig? Hvor er Arealas statue?
Jeg håbede, du kunne se dig selv i Arealas historie.
I to er ikke så forskellige.
Det er ikke den bane, du forventede, men…
I blev begge udvalgt til et større formål.
Du mener, at nogen stak noget ind i os og sagde:
"Det her er forresten dit liv nu."
Vi ved ikke, om Areala ønskede dette.
Måske ville hun gerne dø på slagmarken.
Hun mente måske, hun fortjente det.
Ava, du har modtaget en helt særlig gave.
Og det skal du have plads til selv at opdage.
Men nogle her føler noget andet.
Flere end nogle.
Du må tage det alvorligt,
ellers vil man erstatte dig.
Hvorfor bekymrer du dig om det? Bare tag den ud og få det overstået.
Om du tror det eller ej, gav Gud dig en ny chance.
Du må stole på mig.
Jeg ved, det ikke er nemt.
Det er heller ikke let for mig...
men vi flyver begge i blinde.
Jeg beder dig.
Måske kan vi begge være lidt tålmodige?
Okay.
Men…
-Du har betingelser. -Ja.
Kunne vi ikke gøre stedet her lidt mindre som en galeanstalt?
-Vesten beskytter dig. -Nej, ikke vesten. Babysitteren.
Hende, som jeg godt har set følge efter mig overalt?
Jeg skal nok tage mine piller.
Aftale?
Indtil jeg finder en hvilken som helst anden mulighed.
Aftale.
Det er fantastisk.
-Det går an. -Det er vores.
I de næste par uger.
Så for fanden.
Hvor blev I af?
Hvordan fandt du os?
Det er en smart fidus, I har.
Hacker de riges kalendere og bor i deres huse, mens de er væk.
-Du kunne have sendt politiet. -Jeg vil have noget andet.
Jeg beundrer jeres initiativ.
-Hvad vil du så have? -Jeres ven.
Pigen, I var sammen med. Hvor er hun?
-Leder du efter Ava? -Chanel!
Ja. Ava. Tak, Chanel.
Vi ved ikke, hvor hun er. Vi blev adskilt. Hun er ikke en af os.
Hvordan finder jeg hende?
Vi kender hende ikke. Vi mødte hende bare. Hun hang bare ud med os.
Hvis hun kontakter jer, vil jeg vide det.
Her er mit private nummer. Lad os holde kontakten.
Hav et behageligt ophold.
Fuck.
Er det mig?
Divinium aktiveres i nærheden af Glorien.
Våben bliver mere destruktive. rustninger beskytter bedre.
Det er en slags metal.
De siger, det er organisk.
Økologisk metal.
Okay.
Spørgsmål.
"Hvordan bruger vi disse våben, hvis vi ikke kan se fjenden"?
Nej, men det er et godt spørgsmål.
Glorie-bæreren udpeger dem og koordinerer angrebet.
-Medmindre de har besat et menneske... -Hold da kæft.
-Eksorcisten er virkelig. -Det er den ikke.
-Besættelse findes, så fader Karras... -Kan vi fortsætte?
Undskyld.
Det vigtigste at huske på...
...er, at de samme ting, der gør dæmoner sårbare mod divinium...
...også gør Krigernonner sårbare.
Hvad var det for?
-Vi var lige ved at blive venner! -Du er ikke usårlig.
Divinium kan dræbe dig.
Det er også det eneste stof, du ikke kan fase igennem, så...
Er det dig?
-Hvilket? -Vibrationerne?
-Fokusér dine tanker. -Du har lige skåret i mig!
Fokusér dine tanker!
Her er noget.
-Tag det! -Er rummet ikke beskyttet?
-Hvad ser du? Hvor mange? -Jeg ved det ikke.
Hej.
Det var en test.
Vil du hjælpe mig eller bare stå dér?
Hun er selv ude om det. Lad hende klare det selv.
Jeg ved ikke hvordan.
Det gik fint lige før, da du troede, du efterlod mig til min død.
Forlad os.
Nå, men...
væggene er ellers tykke her.
Til mit forsvar lykkedes det næsten at bruge mine evner, så...
I dette hus betyder tillid alt.
Du må vide, at dine krigersøstre bakker dig op.
Liv afhænger af det.
Hun bedrog mig først.
Tillid går begge veje, søster.
Moder.
Hvorfor løb du?
Fordi et gigantisk monster var ved at bryde døren ned?
-Det passer ikke med, hvad jeg ved om dig. -Du har kendt mig i to dage.
Fader Vincent fik din journal fra børnehjemmet.
Sagde han ikke det?
Stol ikke på det, du læser. De nonner var efter mig.
-Fakta lyver ikke, Ava. -Hvad skal det sige?
Jeg ved, du begik selvmord.
Hvad?
En overdosis af smertepiller.
Nej, det passer ikke. Jeg kunne slet ikke bevæge mig.
Nok til at lave obskøne bevægelser.
-Det står også i din journal. -Du forstår det ikke.
Lammet i en ulykke. Forladt af din familie.
Det må have været et mareridt.
-Jeg slog ikke mig selv ihjel. -Søster Frances sagde, du var depressiv.
Du var for gammel til børnehjemmet. Du kunne ikke overleve alene.
-Du følte dig hjælpeløs. -Hun lyver!
Hvis jeg ville dø, var jeg ikke stukket af.
Selvfølgelig stak du af. Du er en kujon.
Du tager altid den nemme udvej.
Slås for en sag? Det er ikke lige dig, vel?
-Du kender mig ikke. -Træf en beslutning, Ava.
Vil du leve, eller vil du dø?
Stop!
Stop det her.
Udenfor.
Nu.
Jeg bad dig om at have respekt for hendes situation.
Konfronterer hun det ikke nu, hvornår så?
Ude på en mission, når hendes søstres liv står på spil?
-Hun er en sprængklar bombe. -Så du tænder lunten?
Du ved, vi ikke har tid til at pylre om hende.
Du prøver at skubbe hende væk.
Hun er ikke en af os. Hun er en synder.
-Hun begik selvmord. -Men hun er ikke død.
Er det ikke et enestående mirakel?
Du ser Guds gerning.
Jeg ser et misfoster.
Hun fortjener det ikke.
Ingen af os fortjener Hans nåde.
Den fortjenes ikke, den gives.
Er det, hvad det handler om? Hvad du synes, du fortjener?
Jeg har et ansvar for pigerne.
Både dem, der har givet deres liv,
og dem, der stadig er her og er rede til at gøre det samme.
Dén pige?
Hun er en kræftsvulst.
Hun vil ødelægge os.
Jeg begik ikke selvmord.
-Okay. -Jeg mener det.
Kan du huske, hvad der skete den aften?
Jeg så TV, og så faldt jeg i søvn.
Det var en normal aften.
Hun sagde, de fandt stoffer i mit system.
I 12 år kunne jeg ikke føle min krop. Hvorfor skulle jeg tage smertepiller?
Måske tager lægejournalen fejl.
Betyder det noget?
Ingen tror på mig.
Tag dig ikke af hende.
Hun prøver at provokere dig. Sådan er hun.
Så det er ikke kun mig.
De andre kalder hende Cruella de Jesus.
Jeg fandt muligvis på det.
Men du tror på mig.
Jeg tror, du er tankeløs og selvisk.
Men uærlig?
Tak.
Hvad?
Jeg tænker på, om du er...
mere eller mindre nonne-agtig end de andre.
Har du dårlige erfaringer med dem, der har aflagt løfter?
Ja.
Jeg aflagde mine tidligt, hvis det hjælper.
Det skulle man tro.
Mine forældre er i politik.
Diplomater hjemme i England.
Konservative?
Og går meget op i deres image.
Jeg ville ikke lege med, så de sendte mig på katolsk kostskole.
Der hang lidt ved.
Der er mere i det end det.
Der er altid mere.
-Camila. Dette er Ava. -Hej, Ava.
-Hvordan går det med den nye? -Fantastisk. Hun passer fint ind.
Så godt?
Jeg kunne have brugt din hjælp.
Hvor har du været?
Du vælger din egen vej. Det er fint.
Men når den krydser min, forventer jeg lidt åbenhjertighed.
Pas på, hvad du ønsker dig.
Du kan finde dig til rette her.
Det ser beboet ud.
Det var søster Shannons værelse.
Hun ser så ung ud. Hvor længe siden var det?
Sidste år, tror jeg.
-Sidste år? -Træningsplan for i morgen.
Jeg finder nogen, der kan fjerne det her.
Et snigmord?
Er du sikker?
-Det er det eneste, der giver mening. -Med hvilket formål?
-Var de efter Glorien? -Jeg ved det ikke. Det er problemet.
-Afbryder jeg noget? -Ava, godt. Kom ind.
-Må jeg præsentere dig for søster... -Shotgun Mary.
Sejt navn.
Hvorfor hedder du det?
Jeg drikker en del.
Jeg vil forlade jer.
-Hvis du hører noget andet... -Selvfølgelig.
Jeg vil gerne undskylde for før.
Moder Superion gik for vidt.
Din fortid er din egen sag.
Du må selv afgøre, hvad du vil dele med os.
-Det sætter jeg pris på. -Hvad siger du? Skal vi fortsætte?
Okay.
"I de følgende år voksede dæmonernes styrke og antal,
og Ordenen stod overfor en ny trussel.
Tarasquen fra den Gyldne Legende,
et udyr, der var steget op fra det dybeste Helvede.
Skabningen gjorde en ende på den første Gloriebærer.
Hendes loyale krigersøstre bragte den dødeligt sårede Areala tilbage.
Det var for sent. Der var intet at gøre.
'Tiden er inde,' hviskede Areala.
'Jeg er rede til at dø.'
Med sin skæbne forseglet tilkaldte hun Arvtageren.
'Er hun her?'
'Vær ikke bange, min søster. Vi er aldrig rede,
kun forberedte.'
Fader Vincent?
Papirarbejde. Det bliver mit endeligt.
Undskyld mig et øjeblik.
JEG VIL LEVE