De vakreste årene i livet, er de man ennå ikke har levd Victor Hugo
Hvorfor vi ikke var sammen så lenge?
Fordi...
Det var for fint.
Det var for perfekt.
Og...
Ja, det var for perfekt.
Det skremte meg litt.
God dag!
I dag skal vi jobbe med hukommelsen deres.
Med en gjettelek om år dere er godt kjent med.
Nemlig de siste 50 årene.
År dere har opplevd, så dere bør kunne svarene.
La oss sette hukommelsen i sving. Skal vi begynne?
Hvilket år gikk de Gaulle av?
I 1969. 69, veldig bra.
Hvem var den første på månen? Armstrong.
Det vet alle.
Hvilket år døde... 1969!
Jeg har ikke stilt spørsmålet ennå. Hvilket år døde Pablo Picasso?
1973.
Noen som vet måneden? Nei.
8. april 1973.
Når tiltrådte François Mitterand?
1981!
10. mai 1981. Bravo, monsieur Gordon.
Hvilket år ble dødsstraff avskaffet?
1981. Hvilken måned?
September. Dere husker veldig bra.
Hvordan døde Grace Kelly? I en bilulykke!
Vet noen hvilket år?
Nei. Det er vanskelig. 1982. Jeg fortsetter.
Hvilket år vant Yannick Noah Roland Garros?
1983! 1983, ja!
Hvilket år åpnet Kanaltunnelen?
1995... Ja. Nei, slett ikke!
1994, bravo!
Hvilket år døde Lady Di?
1997.
Ja, 31. august 1997, riktig.
Dato for attentatet mot tvillingtårnene på Manhattan.
Dato. Ikke året.
September... 11. september, ja.
Hva er verdensrekorden på 100 meter i friidrett?
Ja... hvilket år?
Vet noen året?
Ja, 2009!
De vakreste årene i livet
De man levde på luft
De som ga smak på mer
Bare et øyeblikk
Som skapning på jord
De vakreste årene i livet
De som går ubemerket forbi
Med alle de lys man blåste ut
Men bli nå med
Nå danser vi
Hva husker dere fra de siste 50 årene?
Oppfinnelsen av telefonen. Er den oppfunnet siste 50 årene?
Var det ikke litt før?
Internett, ja, absolutt.
Hva mer har hendt de siste 50 årene som dere husker godt?
Da sønnen min ble født. Ja, selvsagt. Det er jo stort!
Går det bra, pappa?
Hva mer? Førerkort med prikker!
Førerkort med prikker. Fikk noen av dere prikker?
Da nylonstrømpene kom! Nylonstrømper.
Ja, slutt på silkestrømper.
Hårføneren. Er hårføneren yngre enn 50 år?
Ja.
De vakreste årene i livet
Framtiden skjenker oss dem
Hver årstid tester oss på nytt
Sommer, vinter
Vår og høst
De vakreste årene i livet
Når man ikke lenger er redd for noe
Regnet skjuler solskinnet
Den tid vi har fått her
Og så ikke noe mer
Hallo? Telegram til Monte Carlo, takk.
Ja, Monte Carlo.
Monsieur Jean Louis Duroc. Duroc, med C.
Jeg har dessverre ikke adressen.
Jeg beklager det. Men han er rallykjører.
Han er med i Rally Monte Carlo.
Ja, resepsjonen er veldig bra.
Altså...
'Bravo!
Jeg så deg på tv. Anne.'
Nei, vent, vent.
'Bravo. Jeg elsker deg. Anne.'
Flott å sende et sånt telegram. Det krever mot.
Vidunderlig at en vakker kvinne sender et sånt telegram, strålende.
Jeg hadde aldri turt å gjøre det.
Fantastisk at en kvinne gjør det.
Om jeg fortsetter i denne farten, er jeg i Paris seks, halv sju.
Seks, halv sju, da ligger hun nok og sover.
Skal jeg gå på en bistro og ringe derfra?
Dra hjem til henne?
En kvinne som skriver 'Jeg elsker deg' i et telegram...
Kan man dra hjem til henne? Jo, jeg drar hjem til henne.
Jeg drar hjem til henne. Ringer på dørklokka...
Én gang, to ganger...
Én gang, for ikke å forstyrre. Det tar litt tid å stå opp.
Kanskje hun ikke åpner. Hun spør: 'Hvem er det?'
Da sier jeg...
Nei, jeg kan ikke si Jean Louis. 'Faren til Antoine, ' sier jeg.
'Faren til Antoine.' Ja, det er bra.
'Hvem er det?' 'Faren til Antoine.'
Hun åpner.
Så står vi overfor hverandre. Hun er sjenert, naturligvis.
Etter å ha sendt et sånt telegram: 'Jeg elsker deg.'
Hun er sjenert. Hun er hjemme hos seg selv.
Og hun er sjenert.
Så sier hun: 'Jeg setter på kaffe til deg.
Du har reist langt, jeg lager kaffe til deg.' Så går jeg inn.
Det er en hund til, ikke den samme.
Her.
Skal jeg sette det med det andre? Ja.
Du kommer forbi der? Ja da.
Hvordan går det med din mor?
Dårlig, hun er så slitsom. Ikke si sånt!
Vi er alle slitsomme.
Bestemor?
Fortell hvordan du traff bestefar. Du har alltid en ny variant.
Det har jeg fortalt tusen ganger.
Han var stuntmann og falt ned fra himmelen.
Han skadet foten.
Jeg var regiassistent og tok meg litt av ham...
Han ville jeg skulle fortsette å ta meg av ham... Og så gjorde jeg det.
DYREKLINIKK
Hva er det nå, da? 'Nå, da'?
En fyr ringte ett i natt og sa hunden hans var døende.
Da jeg kom dit var hunden helt fin, men fyren hoppet på meg.
Du vet at kjærlighet aldri visner.
Kaller du det kjærlighet? Det er ikke kjærlighet, mamma!
Se hvordan jeg må kle meg for å få gå i fred.
Det er fint. Særlig! Hva gjør du her?
Hun hjelper meg. Jeg hjelper bestemor.
Du har jo forelesning. Vær grei. Vil du ha en kopp te?
Har ikke tid, må på veddeløpsbanen. Ei hoppe som skal følle.
Se her. Så fin.
Er hun ikke skjønn? Fantastisk.
Ta en kopp te. Et øyeblikk, bare.
Hva er det? Vent.
Greit, ti minutter. Hent te til meg.
Du lar henne gjøre som hun vil. Hun er fin.
Klart jenta mi er fin. Vi vil jo også se deg.
God dag. Ser du etter noe spesielt?
Kjenner du meg ikke igjen?
Nei...
Sist du så meg, var jeg så liten.
Ja vel? Og hvem er du?
Antoine Duroc.
Sønnen til Jean Louis?
Ja, han er faren min.
Hvordan er det med ham? Ikke så bra akkurat nå.
Det er derfor jeg satte meg fore å finne deg.
Det var ikke så enkelt.
Husker du min datter Françoise? Nei... Jo, så vidt.
Og datterdatteren min. Henne husker jeg ikke.
Så det...
Det er ikke så bra med ham? Nei, det er ikke det.
Jeg måtte få ham innlagt på et pleiehjem.
Han har vanskelig for å bevege seg.
Hukommelsen kommer og går hele tiden.
Og hver gang jeg besøker ham, er det bare deg han husker.
Meg? Ja, du er hans fineste minne.
Og hva skulle...? Fantastisk om du ville dra dit.
Jeg tror at... Jeg snakket med legen hans.
Vi tror det ville vært så bra for ham om du ville dra og besøke ham.
Når han ikke husker noe?
Om du besøker ham, kan det forandre mye.
Vi skiltes ikke akkurat som venner, faren din og jeg.
Han var ikke bare en racer til å kjøre bil...
Han var en racer etter kvinner også.
Det er vel medisinert nå?
Hvor gammel er du nå? Som Françoise, vel?
Vi må vel være rundt 57, 58 nå.
Eller? Ja.
Unnskyld.
Ja? Er det klart?
Send doktor Borowsky, er du snill. Jeg kan ikke komme. Takk.
Da skjer det. Hoppa føller.
Heter det 'å følle'? Ja, hopper føller.
Kuer kalver, sånn er det.
Artig ord. 'Følle.' Det heter så.
Det ville vært fint om du kunne besøke pappa.
Min elskede
Så vidunderlig å kalle deg Min elskede
Bare vi
Ingen andre, ingen pomp og prakt
Min elskede
Fra morgenen Hele dagen fram til skumringen
Jeg savner deg ofte
Jeg savner deg alltid
Min elskede
Ta min hånd, alt er bra Bli med meg
Hvor du vil, når du vil Jeg elsker deg
Himmelen er blå
Tiden... er kort
Vi er i dag så heldige å få høre Vincent Vinel!
Takk for at du kom, Vincent. Vi har jo sett ham iThe Voice.
Stor applaus for at han ville komme hit!
Du ventet på ham, hva? Vær så god, Vincent.
Menneskeheten er ugrei
Hun har begynt uten meg
Før jeg hadde mulighet til å forstå
God dag. Jeg skal til Jean Louis Duroc.
Jean Louis Duroc? Han er ikke her. Han liker ikke fester.
Han gjør aldri som de andre, han sitter alene i en stol ute.
Det liker han. Han drømmer, sover, resiterer dikt.
Se, han er der borte. Han liker å være alene.
Han sover og drømmer. Lærer dikt utenat, for hukommelsen.
Så bra at du kom, det vil gjøre ham godt.
Skal jeg følge deg? Nei, det går bra.
Tusen takk. Bare hyggelig.
Han snakker mye om deg. Gjør han?
God dag.
Får jeg slå meg ned her? Ja visst.
Er du ny?
Nei...
Nei, jeg har kommet hit på besøk.
Man vet jo aldri.
Ja, du er jo altfor ung til å være her.
Trives du her?
Ja, her er bra.
Vel...
Det beste av det verste, som sønnen min sier.
Hva driver sønnen din med? Han driver med masse.
Han drømte om å bli brannmann. Men han hadde ikke gnisten.
Er han her ofte? Hvem da?
Sønnen din. Jeg har ingen sønn.
Hvem har sagt det? Unnskyld, jeg trodde...
Har du en sønn? Nei, jeg har en datter.
Hva gjør datteren din? Hun er veterinær.
Har hun spesialisert seg? Vel...
Ja, hun kurerer syke dyr.
Om hun er veterinær, så...
Spesielt hester. Ja, kvinner elsker hester.
Er hun snill mot deg?
Ja.
Vi krangler mye, men er glade i hverandre.
Som sønnen min og jeg. Vi krangler, men er glade i hverandre.
Har du levd her lenge?
Man lever ikke her.
Man venter på døden.
Er du redd for døden?
Døden er...
Det er skatten man betaler for livet.
Her er vel underholdning?
Ting å gjøre?
Her er noen triste klovner iblant.
For at vi skal le oss i hjel.
Iblant er her sangere også, som nå.
Hva tilbringer du dagene med?
Om dagen kjeder jeg meg.
Om natta har jeg mareritt.
Eller skjønne drømmer. Hva drømmer du om?
Vakre kvinner.
Jeg var glad i kvinner.
Jeg var meget stilig da jeg var ung. Jeg hadde stor munn.
Og jeg snakket ikke.
Jentene trodde jeg var intelligent fordi jeg sa lite. Siden jeg var pen.
Jeg har alltid elsket kvinner.
Særlig én som liknet på deg.
Pent sagt. Takk.
Man kan miste hukommelsen, men man glemmer aldri et blikk.
Og du høres nesten ut som henne.
Jeg trodde hun var kvinnen i mitt liv, men jeg dugde ikke.
Dugde du ikke?
Nei, jeg dugde ikke.
Jeg var rallykjører da.
Jeg var meget pen, skal jeg si deg.
Som deg.
Du er fremdeles pen.
Du lyver. En kvinne som lyver er vakkert.
Syns du? Ja.
Jeg løy mye på den tiden.
Og jeg utnyttet folk en del.
Det syntes hun ikke særlig om.
Hva syntes hun ikke om?
De andre kvinnene.
Hva het hun?
Hun het Anne. Montmartre 1540 var telefonnummeret hennes.
Vi hadde ikke mobil på den tiden.
Har du aldri prøvd å finne henne? Nei.
Men nå er hun vel gammel og stygg. Som meg.
Nei, jeg prøvde ikke å finne henne, for jeg dugde ikke.
Nå og da dro vi til Deauville for å besøke barna våre.
De gikk på samme internatskole.
Hva jobbet hun med?
Hun jobbet med film. Hun var regiassistent.
Mannen hennes var stuntmann.
Han ga oss mange bekymringer.
Hvordan da?
Fordi han var død.
Ikke for henne.
Det er vanskelig å elske med noen som er død.
Historien din er trist. Ja.
Alle historier har ulykkelig slutt. Det er kun på film de ender lykkelig.
Så du var rallykjører?
Hvordan visste du det? Du sa det nettopp.
Fortalte jeg deg det?
Ja.
Jeg kjeder deg sikkert. Ikke i det hele tatt.
Da er du den første. Gamlingene sier jeg plager dem.
Jeg er visst blitt slitsom. Syns du det?
Nei. Ikke i det hele tatt.
Jeg orker ikke de andre gamlingene.
Besøker sønnen din deg ofte? Slutt å snakke om sønnen min!
Jeg har ingen sønn. Han hadde aldri plassert meg på et sånt sted.
Ser du den døra?
Til høyre der borte?
Jeg setter meg her hver dag for å se på den.
Hvorfor?
Jeg forbereder en flukt.
En flukt?
Pleiehjem er akkurat som fengsler.
Man tenker bare på å rømme.
Hvor vil du dra?
Et sted der ingen forbyr meg å gjøre ting.
Har du ingen venner her? Nei.
Her er bare masse gamle idioter.
Som ikke tåler unge idioter.
Hvorfor ber du ikke sønnen din ta deg med bort herfra av og til?
Du er standhaftig, du.
Du vil absolutt at jeg skal ha en sønn.
Har du en sønn?
Nei. Jeg har en datter.
Du har en datter? Ja vel...
Vil du rømme sammen med meg?
Ja.
Hva gjør du nå?
Forbereder flukten i morgen tidlig.
Klokka fem om morgenen sover alle, ingen vakter er oppe.
Sånn.
Klokka fem i morgen tidlig. Skal vi rømme sammen?
Jeg kan ikke bare dra fra alt. Jeg har butikken min...
Hvilken nytte har du av den? Den holder liv i meg.
Jeg vil også holde liv i meg.
Du kan jo be datteren din passe butikken.
Det ville vært galskap.
Og når var du gal sist?
Har du bil? Ja.
Hva slags bil? En 2CV.
En 2CV?! Ja.
Vi får vel en hestekraft hver, da.
Hvorfor har du en 2CV?
Jeg er trofast og har elsket den bilen i hele mitt liv.
Du er trofast?
Man er trofast til man finner noe bedre.
Stygt sagt, men det er sant.
Det gjelder både kvinner og en 2CV...
og menn.
Jeg er ikke så sikker på det. Nei vel?
Den håndbevegelsen er vakker. Hun gjorde ofte sånn.
Hun gjorde det samme, med håret. Sånn.
Den håndbevegelsen er vakker. Gjør det igjen.
Her skal du se.
Jeg har hatt det bildet på meg i 50 år.
Hun er vakker.
Vi er vakre begge to.
Vil du ikke ha det? Jo.
Jeg må gå.
Allerede?
Ja.
Jeg skulle gjerne snakket mer med deg om henne.
Du sa alt med det fotografiet.
Jeg husker henne som om det var i går.
Men av gårsdagen husker jeg ingenting.
Jo mer jeg snakker med deg, desto mer likner du på henne.
På gjensyn.
Ja vel...
Da ses vi.
Da sier vi på gjensyn.
På gjensyn.
Skulle vi ikke rømme sammen?
Jeg kan ikke ta deg med meg.
Hvorfor ikke? Er du gift? Jeg er enke.
Hvorfor er enker så vakre?
Går du alltid med vekkerklokke? Alltid.
Som påminnelse om at tiden går.
Nå setter jeg den på... klokka fire.
Klokka fire. For den store flukten.
Med deg.
Skal vi møtes...
klokka fem, ved døra?
Greit?
Nå skal jeg trene litt.
Trener du fremdeles?
Før løp jeg.
Så gikk jeg.
Så promenerte jeg, og nå stavrer jeg.
Det er snart middag. Vil du spise med oss?
Nei, takk. Jeg bor så langt unna.
Kommer du, herr Surpomp?
Vil du fremdeles ikke ligge med meg? Vi får se etter middag.
Hvem vil ha påfyll?
Nei takk.
Han snakket med meg som om han snakket med noen andre.
Jeg hadde aldri kunnet tenke meg at en mann kunne elske meg sånn.
Skal du treffe ham igjen?
Det vil jeg gjerne.
Da jeg nærmet meg benken,
slo hjertet som om jeg var 15 år igjen.
Han gjenkjente meg uten å gjenkjenne meg.
Naboen din sa du var hos datteren din.
Håper det er greit at jeg kom. Jeg kan ikke få takket deg nok.
Det var flott, det du gjorde for pappa, utrolig snilt av deg.
Han er blitt 20 år yngre.
Hyggelig å høre.
Vi skal spise dessert, vil du ha?
Ja takk, gjerne.
Du liker fine biler, som faren din.
God dag.
Tenk, vi to kunne vært søsken.
Hva tenker du på, mamma? Du har tankene andre steder.
På dere to, for 50 år siden.
Husker du? Du ville bli brannmann. Vel, jeg ble ikke brannmann.
Hva er det for forretninger du driver med?
Jeg gjør forretninger på Internett. Men jeg har en stor lidenskap.
Filmhistorie.
Jeg skriver artikler og bøker. Jeg har skrevet mye om Hollywood.
Akkurat nå skriver jeg omSykkeltyven.
Hva erSykkeltyven? Sykkeltyven?
En film av De Sica, en stor film innen italiensk neorealisme.
Forgjengeren til Den nye bølgen, kan man si.
Filmen utspiller seg i Roma etter krigen.
Det er dystert, mørkt og fattig og de medvirkende er ikke skuespillere.
Det handler om en guttunge
som hele tiden prøver å finne ting til faren sin.
Kanskje derfor den berører meg og jeg vil skrive om den.
Du må se den, det er forløperen til Den nye bølgen.
Kan jeg få urtete? Alltid like saklig, Antoine.
Jeg finner urtete. Artig. Akkurat det sa siste kona mi.
Hun sa det hele tiden. Ja vel?
Har du vært gift mange ganger? To ganger.
Og du?
Halvannen gang. Halvannen gang? Hvordan da?
Før andre ekteskapet mitt, klarte jeg ikke helt å si 'ja'.
Da jeg ble spurt om jeg ville ha ham i gode og onde dager,
sa jeg ja til de gode, men ikke til de onde.
De trodde jeg spøkte, men jeg ga meg ikke.
Hva jobber du med? Nei, ikke du.
Antoine, fortell om yrket mitt.
Vil du ikke snakke om yrket mitt? Nei, jeg vil snakke om mitt yrke.
Få høre. Det jeg skal bli når jeg blir stor.
Fortell. Jeg skal bli brannmann!
Og ha 36 brannmenn med meg. 36 brannmenn med deg?
Med meg blir det 37. Og du er sjefen?
Hvordan oppfattet du faren min, helt ærlig?
Han har samme stemmen.
Snakket han ikke om å rømme?
Jo.
Hva med deg, Françoise, hvordan går det i jobben som veterinær?
Jeg elsker jobben min.
Jeg forelsket meg i Normandie og ble her.
Jeg forelsket meg i hester også, og valgte å bli veterinær.
For å pleie dem hele mitt liv.
Så flyttet vi til Beaumont sur Auge i nærheten av Haras.
Like ved veddeløpsbanen, der de fleste oppdragene mine er.
Husker du da vi sang 'Du glemmer hesten' på internatskolen?
Rektor hadde den på plate. Jeg husker det så vidt.
Men jeg husker...
Monsieur, monsieur Ikke glem din hest
Gå ikke fra din hest Da blir han et surt beist
Monsieur, monsieur En fullblods i et skur
Det er vanskelig for et dyr Selv om den tar en lur
Han var sulten men ikke jeg Han fikk litt av min mat
Han var sur og vrang Så jeg sang en sang
Monsieur, monsieur Sånt skjer, dessverre
Men gå ikke fra din hest Da blir han et surt beist
Jeg lot meg ikke merke med det...
Men han er forandret, og det...
Det berørte meg naturligvis.
Vi har mistet mye tid.
Vi burde kanskje ikke ha skilt lag.
Det var veldig sterkt for meg å treffe ham.
Det var ham, men...
så var det ikke lenger ham.
Jeg satte stor pris på...
gutteaktigheten hans.
Og plutselig var jeg gutten.
Det gikk inn på meg.
Veldig. Jeg burde...
Men det er likevel...
En del av det er likevel alltid ham.
Sånn er livet.
Sånn må det være.
Når man gjør noe man ikke mener i livet, sier man at man filmer.
Hvorfor tror du at man ikke tar film på alvor?
Jeg vet ikke...
Kanskje fordi man ser film når alt er bra?
Burde man gjøre det når man er nedfor?
Hvorfor ikke?
Du kjører bra. Ikke så fort, men veldig bra. Veldig bra.
Veldig bra... Sånn kan vi være sammen lenger.
Ja visst.
Hvorfor er du så snill mot meg?
Tror du at jeg kommer til å dø?
Liker du musikk?
Ja, jeg elsker musikk.
Musikken er alltid 20 år gammel.
Dette er... Calogero er favorittsangeren min.
Ja vel?
Snilt av deg å hente meg.
Det gjorde meg veldig glad.
Du er bare ute på prøve. Jeg ble likevel veldig glad.
Hva gjør du her i livet? Jeg jobber.
Har mange prosjekter på gang.
Jeg syns du er et meget vakkert prosjekt.
Sier Deauville deg noe?
Nei, det sier meg ikke noe.
Roma kjenner jeg.
Jeg elsket en kvinne i Roma.
Vi fikk en datter.
Deauville sier meg ikke noe...
Vi er her, sola skinner Veien ligger foran oss
Og du forblir for alltid
Min evigstrømmende elv
Det store spørsmålet gjenstår
Hvem vet hva kjærlighet er?
Da svarer jeg
Det er du
For alltid
Det er du
For alltid
God dag. Politi. Madame, monsieur.
Stanset du oss fordi vi pratet?
Nei, dere kjørte for sakte, og det er like farlig som å kjøre for fort.
Han har rett. Du har rett, monsieur.
Når jeg kjørte for sakte, kjørte jeg dårlig.
Da tapte jeg hvert løp.
Beklager. Jeg overtar rattet, det går fortere.
Hvor skal dere? Til Deauville.
Vi følger med et stykke. Kjør forsiktig.
Og framfor alt: Kjør fortere. Takk.
Så vi kjørte ikke fort nok! Nå skal de få se!
Nå kjører vi så fort det går. Nå er det klampen i bånn.
Hva for noe? Jeg gir full pedal!
Jo fortere jeg kjører, desto yngre blir jeg!
80!
90!
100!
Får jeg en suss? Suss, suss!
Nei!
Du ser svingen der. Ja, jeg ser utmerket.
Forsiktig, bremsene er dårlige. Greit.
Her skal det gis gass, ikke bremses!
Forsiktig. Jeg kjører forsiktig.
En grå Citroën 2CV.
93 km i timen.
Registreringsnummer 1264CL14.
Mottatt, vi stopper bilen.
Politiet. Monsieur, madame.
Kan jeg få se vognkort og førerkort, takk.
Hva galt gjorde vi?
Du kjørte i 93 km i timen, monsieur. Du lyver. Du er en løgner.
Jeg er en løgner? Ja.
Jeg kjørte i over 100. Du vedgår det?
Førerkort.
Jeg har det ikke på meg, men jeg heter Jean Louis Duroc.
Og jeg er paven og heter François. Hyggelig.
Beklager, men du må ta en promilletest.
Blås i denne.
Nei, du skal blåse her.
Du lyver. Du er en løgner. Jeg kjørte i over 100.
Hallo?
Jeg vekker deg.
Ja. Men du var i drømmen min.
Var den fin? Ja.
Du drepte to politimenn. Hva?!
Du drepte to politimenn. Hvorfor det?
Tja....
Så fort man ikke gjør som de sier, blir de helt rabiate.
Får jeg sette meg? Ja.
Det går bra?
Ja da. Du vil fremdeles ikke ligge med meg?
Vi ses senere. Vil du ha noe å drikke?
Jeg? Nei takk.
Hvem er du?
Jeg var her for et par dager siden. Jeg er Anne Gauthier.
Umulig. Hadde du vært Anne Gauthier, ville jeg fridd til deg.
Du prøvde for 50 år siden.
Det gikk ikke? Nei, det gikk ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi det ikke bare var i bilkjøring du var en racer.
Jeg kjører ikke lenger.
Jeg har fått lov til å ta deg med på en utflukt i dag, vil du det?
Én dag er ikke nok.
Det fins liv som kun varer en dag.
Det må være små liv.
Hvem er du som snakker sånn til meg?
Ifølge sønnen din: et fint minne. Har sønnen min det bra?
Ja. Han sendte en fin blomsterbukett til meg.
Hvorfor ikke sende blomster til meg?
Ikke når jeg vant engang. Jeg også liker blomster.
Når jeg vant løp, fikk jeg alltid blomster.
Av vakre unge jenter. Jeg så det.
Hva har du gjort alle disse årene?
Jeg har ofte tenkt på deg. I like måte.
Jeg har aldri vært så lykkelig som de månedene vi var sammen.
Jeg har aldri vært så redd.
Gjorde jeg deg redd? Ja.
Du ville bli den siste kvinnen i mitt liv.
Og det skremte meg.
Er du virkelig Anne Gauthier?
Jeg hadde ei jente på seks år, jevngammel med sønnen din.
Jeg jobbet med film, jeg var regiassistent.
Etter deg traff jeg en veldig snill produsent.
Han var trygg, beskyttende.
Jeg giftet meg med ham.
Jeg ble samprodusent med ham.
Vi produserte bare kunstneriske filmer og mistet nesten alt.
Så flyttet jeg til Normandie.
For å være nær datteren min. Jeg åpnet butikken min.
Men i alle disse årene
ba jeg for deg...
hver gang du satte deg i en bil.
Og jeg så deg i masse aviser, med masse forskjellige vakre jenter.
Jeg gjorde det med vilje. Jeg tenkte: 'Anne blir sjalu.'
Jeg var sjalu.
Hva sier du, skal vi ta den bilturen, kvinnebedårer?
Hvorfor virker du yngre enn meg?
Fordi jeg sminker meg mer.
Nei, fordi du er mildere.
Om du sier ja til bilturen,
hvor vil du dra?
Jeg vet ikke... Til et sted vi ikke vender tilbake fra.
Det blir langt.
Normandie, duger det?
Ja. Jeg liker Bretagne bedre, men Normandie er bra, om du vil.
Ja, Normandie.
Tilbake til mitt Normandie...
Skal jeg resitere et dikt for deg?
Ja.
'Jeg kom dit stille, en foreldreløs
Kun væpnet med mitt tause blikk Mot denne storbyens herreklikk
De fant meg upretensiøs'
Du husker Verlaine, men ikke meg?
Jeg møter Verlaine oftere enn deg.
'Når man blir 20, kjenner man lidenskapen brinne
Jeg falt for hver vakre kvinne
De syntes ikke jeg var pen
Verken fedreland eller konge hadde jeg
Selv motet var heller ynkelig Likevel ville jeg dø i krig
Men døden takket høflig nei
Kom jeg for sent eller tidlig til?
Hva gjør jeg egentlig her på jord?
Mon tro
Min smerte er altfor stor
Be for stakkars Gaspard, er du snill'
Den hersens myggen!
Jeg ser fram til at mygg blir vegetarianere.
Når jeg ser på bysten din, ser jeg dobbelt.
Unnskyld? Når jeg ser på bysten din,
ser jeg dobbelt.
Ja vel?
Enda jeg er tildekket.
Så du debatten med Mitterand i går? Nei.
Å... Hvordan det?
Nei, det var bare et spørsmål. Sikker på at det var Mitterand?
Hvorfor spiser vi ikke i kantina i dag?
Fordi jeg tenkte det er hyggelig med en piknik.
Blant kuene.
Blant kuene...
Da jeg var liten, så jeg en reklame med ei leende ku.
Jeg trodde kuer lo.
Hvorfor ler ikke kuer?
Jeg elsker kuer... Men jeg hater mygg!
Er du den nye legen min?
Kanskje det.
Hva er du spesialist på? Det har jeg alt sagt: Hjertet.
Er du kardiolog?
Ja, når jeg er forelsket.
Er du forelsket nå?
Det er... veldig komplisert.
Hvorfor må jeg tisse hele tiden?
Fordi du drikker mye vann?
Jeg liker å være tissetrengt.
Hadde jeg vært rik, skulle jeg tisset hele tiden.
Hva? Hadde jeg vært rik...
Da skulle jeg tisset hele tiden.
Jeg skal resitere et dikt jeg har skrevet.
Du har skrevet det selv? Ja.
Det er alt jeg har gjort, jeg har ikke skrevet noe mer.
'Hun hadde en hund
Og jeg elsket hennes katt
Skulle hund eller jeg være hennes skatt?
Hun valgte sin hund
Og jeg mistet hennes katt
Var det alt? Det var alt.
Hva skal vi her?
Minner det deg ikke om noe?
Hva er det for en bil?
Hvilken bil?
Den hvite bilen der.
Det er ingen hvit bil her. Den jeg kjørte i Rally Monte Carlo.
Vi hadde rom nummer 26.
26.
To ganger 13.
Hva skal vi her?
God dag, monsieur. Madame.
Er rom nummer 26 muligens ledig? Har dere bestilt?
Ja, for 50 år siden. Beklager, her er fullt. Festivaltid.
Bare fem minutter.
Det er vel ikke leggetid?
Er dette mitt nye rom?
Det er rommet der alt begynte mellom oss to.
Hvorfor?
På grunn av mannen min.
Han er død.
Vi tenker på årene som var
Da synes det så veldig klart
At vår tvil er tabu
Tabu og sterkere enn vi kan tro
Det er best jeg tar toget.
Vi håper på mer enn vi kan få
På den vei som pekes ut for oss nå
Dette burde tilhøre oss
Kjærligheten er sterkere enn oss
Regningen for rom 26, takk.
Og avgangstid for neste tog til Paris.
Hva gjør jeg når du hos meg er
Og tiden er et mysterium til besvær
Kjenn den milde aftenbrisens blåst
Kjærligheten er sterkere enn oss
Om vi lever fritt i en myr
Eller om vi lever lykkelig i bur
Tar den sine valg uavhengig av oss
Kjærligheten er sterkere enn oss
Jeg trodde det holdt at jeg i tide
Sluttet å elske bare ved å si det
Men dette burde tilhøre oss
Kjærligheten er sterkere enn oss
Vi tenker på årene som var
Jeg trodde det holdt at jeg i tide
Jeg syntes det var veldig klart
Sluttet å elske bare ved å si det
Men vår tvil er tabu
Dette burde tilhøre oss
Kjærligheten er sterkere
Enn oss
Det er vel en Mustang foran oss?
Hvor? Der, foran oss.
Ikke? Hvor ser du en Mustang?
Der!
Jeg følger etter en hvit Mustang.
Er du sikker? Det er helt sikkert en Mustang.
Det er jo jeg som sitter bak rattet. Det er nummer 184.
Se på paret med hund. Det kunne vært oss.
Det er vakkert.
Sier dette stedet deg noe?
Ja visst...
Ja.
Får jeg be om unnskyldning?
For hva da?
Man har så mye å be om unnskyldning for. Særlig jeg.
Unnskyld, unnskyld. Unnskyld.
Hva gjør vi nå, etter at du så vakkert ba om unnskyldning?
Vi klarte ikke å leve sammen, men vi kan jo prøve å dø sammen?
Det er så vakkert lys, skal vi gå ut og ta en selfie?
Hva er en selfie? En måte å bevare et fint minne.
Greit...
Sånn.
Skal vi ta ett til? Ett til.
God dag. Biler er forbudt her. Siden når da?
Siste 50 åra, etter at en dust kjørte her i en Ford Mustang.
Kaller du meg dust? Var det deg?
Det var meg!
God dag. Hvor mye?
30 euro for bensinen, og litt til for det monsieur puttet i lomma.
Har du tatt noe? Nei, ingenting.
Monsieur lyver og stjeler. Tøm lommene, er du snill.
Si at jeg stjeler igjen.
Si det igjen.
Si jeg stjeler igjen, si det igjen.
På tide å våkne, Duroc. Vi skal ha hukommelsestrening.
Greit. Skal jeg ta deg med?
Den vakre damen jeg har truffet noen ganger...
Ja? Hun har ikke ringt?
Jo. Hun var her igjen, men du sov og hun ville ikke forstyrre deg.
Vi avtalte å rømme sammen.
Du drømmer for mye, Duroc.
Ingen har noen gang dødd av en overdose drømmer.
Det er sant. Vil du ta et bad i bassenget?
Nei.
Kanskje massasje? Nei.
Badstue? Nei.
Vil du se hesteveddeløp på tv? Se, hesteveddeløp.
Nei, absolutt ikke! Absolutt ikke.
Høre på musikk? Nei.
Du liker jo pianisten.
Snakke med vennene dine?
De er ikke vennene dine? Har du ingen venner lenger?
Hvorfor er du så vennlig mot meg?
Fordi du er favoritten min. Ikke si noe, det er hemmelig.
Vil du ligge med meg, da?
Jeg ligger gjerne med deg om du resiterer et vakkert dikt.
Greit.
'Jeg vil ikke dø før jeg har sett de svarte hundene i Mexico
Som sover uten å drømme
De nakenrumpede apene som fråtser vilt i tropene
Sølvfargede edderkopper med perler tett i sitt nett
Jeg vil ikke krepere før jeg vet om månen visst
at den bak sin falske flate har noe spisst
Om de fire årstider virkelig bare er fire
Om sola er kald og hard
Uten å ha gått kledd i kjole på hver store bulevard
Uten å ha kikket nedi en septiktank
Uten å ha stukket pikken inn på de merkeligste steder
Jeg vil ikke dø uten å ha tatt på spedalske
Og fått de sju sjukdommer man der kan få
Verken vondt eller godt gjør meg noe, så
Om jeg bare fikk gjøre det for første gang nå
Og så er det alt det jeg kjenner til. Alt jeg liker
Og som jeg vet liker meg
Havets grønne vann, der sjøgress vaier over krusninger i sand
Det svidde gresset i juni, jord som sprekker, lukten av bartrær
Og kyssene hennes, både her og der
Den skjønne som er her
Bjørnungen min
Ursula
Jeg vil ikke krepere før jeg har nytt hennes munn mot min munn
Hennes kropp med mine hender
Resten som ren øyenfryd
Jeg sier ikke mer, anstendighet er en dyd
Jeg vil ikke i grava før man har oppfunnet en evig rose
En totimers dag
Havet ved et fjell, fjellet ved et hav
Aviser i farget sverte Slutten på all smerte
Bare lykkelige barn
Jeg vil ikke krepere, kjære dere
Før jeg har smakt det som frister mest
Den sterkeste smak av alle
Jeg vil ikke krepere
Før jeg har smakt
Brennende kjærlighet'
Vet du...
Hun som var her i går.
Ja. Jeg elsket henne høyt.
Jeg skulle gjerne ligget med henne igjen.
Du vil jo ligge med alle. Fins det noe bedre?
Det er sant.
Ikke mange kvinner ser på meg sånn.
Ingen kvinne elsker deg slik jeg gjør.
Om du elsket meg, ville du besøkt meg oftere.
Nå kommer jeg stadig oftere.
Hvor mange ganger må jeg si at jeg aldri fikk en datter?
Og hvor mange ganger må jeg si at du fikk en sønn med din første kone?
Og meg med den tusende. Nei, det er umulig.
Jeg har aldri hatt noen første kone. Bare andrehåndskvinner.
Jeg er født i 1968.
Ni måneder etter at du vant Monza Grand Prix. Mamma ga deg pokalen.
Pokalen?
Husker du ikke at du var rallykjører?
Jo, det husker jeg. Det husker jeg.
Husker du? Du tok meg med i rallybilen din.
Og jeg skrek med deg.
Husker du? Jeg husker.
Og du lot meg kjøre. Jeg var 12 år.
Men vi fortalte det ikke til mamma. Husker du det?
Ja, jeg husker...
Og hva heter jeg? Hva du heter?
Come mi chiamo?
Come ti chiamo?
Come?
E...
le... le...
na. Elena.
Var det jeg som ga deg det navnet? Kanskje.
Elena er fint.
Pappa...!
Hvor traff du mannen din?
Han kjøpte motehuset der jeg var stjernemodell.
Elsket du mannen din?
For høyt.
Er du forelsket nå? Ikke nok.
En gang jeg kranglet med moren din, sa hun at du ikke var min.
Det er ikke sant.
Man sier mye dumt når man krangler.
Og du er så vakker at jeg gjerne vil at du skal være datteren min.
Men hvorfor sier du til folk at du har hatt kreft, hepatitt tre ganger,
og at dine siste hustruer døde i fryktelige smerter?
For å gjøre meg interessant. Interessant for hvem da?
For folk.
Om man forteller...
det fine man har opplevd, er man kjedelig.
Folk vil fråtse i andres ulykke.
Vil man ha tilhørere, må man strø om seg med elendighet.
Min lykke har aldri interessert noen.
Hva har jeg gjort for å fortjene en så vakker datter?
Du er skjønn!
Ti amo.
Ti amo, ti amo, ti amo, ti amo...
'Livet er vakkert, vakkert.
Blomsten sier: 'Jeg dør av å si deg det, jeg gjør!'
Og hun dør.'
Nydelig.
Hvor mange barn har du?
Jeg har sju barn, flere av dem mine.
Jeg har ingen datter. Jeg har en sønn, men...
Jo, jeg har døtre.
Da skal jeg la deg være i fred.
Jeg ville ikke bry deg, men jeg måtte snakke med deg.
Noen ganger virker det som han har det moro med sykdommen sin.
Om du skjønner? Kanskje han tuller med oss...
Det virker sånn. Jeg vet du er glad i faren din.
Og jeg vet det var vanskelig å plassere ham her.
Jeg hadde hukommelsestrening med ham i går og det gikk veldig bra.
Han deklamerer dikt som en skuespiller ikke hadde klart.
Og plutselig vet han ikke hva han har spist eller hvem som har besøkt ham.
Og han tøyser en del. Jeg vet ikke, hva tror du?
Jeg tror at han tuller litt med folk rundt seg.
Han har ofte spøkt sånn med meg også.
Manipulert meg, men sånn er jo livet.
Han var sånn. I et billøp en gang, helt utrolig...
Fire biler i full fart, fire førere på vei inn i en sving...
Og kun han visste hva de andre kom til å gjøre.
Det var utrolig. Jeg husker en gang i Monza.
De var fire førere inn i en sving og han var sist av dem.
Men han var først ut av svingen og vant løpet.
Sånn er han, og han behandler nok alle sånn.
Han har alltid vært sånn. Jeg kan ikke legge skjul på
at jeg er svak for ham. Han er en favoritt, enda man ikke skal ha det.
Det virker som han liker å more seg
og at han iblant overdriver litt.
Jeg er glad for at det har seg sånn.
Takk. Adjø.
Pappa? Ser du på westernfilm?
Ja, jeg liker det. Jeg ser dårlig, men det er interessant.
Se, jeg har noe annet du vil like.
Det er Françoise, med en beskjed.
Hvem er Françoise? Françoise er jo jenta
som var på internatskolen samtidig med meg. Husker du ikke?
Se!
Jean Louis? Kjenner du meg igjen? Det er Françoise.
Du kjente meg da jeg var liten.
Jeg fikk treffe Antoine igjen, det var hyggelig.
Jeg er veterinær nå, hesteveterinær.
Står til, kamerat?
Se, han hilser på deg.
Ser du hesten i teten der? For tre uker siden var den syk.
Tja...
Hva jeg er mest redd for?
Det er vel...
Når man er alene, vil man være redd for å dø.
Men når man er to, vil man være redd for at den andre dør først.
Ja, det er sant. Jeg er redd for at han dør først.
Liker du det? Ja, veldig.
Det er butikken min og jeg bor ovenpå.
Så rart, det føles som jeg har vært her før.
Det er kanskje en drøm.
Jeg drømmer mye. Gjør du?
Og du, du er Montmartre 1540. Bravo.
Du har en datter som heter Françoise. Jeg har en sønn som heter Antoine.
Bedre og bedre. Og en datter: Elena.
Hva gjør vi her?
Jeg har kidnappet deg.
Du begynner nemlig å huske ganske mye.
Hva tenker du på nå?
På siste gangen jeg kjørte fort i en bil.
Det var i 1976.
Jeg kjørte i 200 gjennom Paris
for å treffe en kvinne jeg var forelsket i.
Jeg var forsinket. Jeg hater folk som kommer for sent.
Jeg har aldri tatt så store sjanser, ikke i løp engang.
Hva gjør man ikke for kjærligheten?
Man må ta sjanser når man er forelsket.
Jeg kjørte 18 ganger på rødt, og rett forbi alle stoppskilt.
Klokka var seks om morgenen, det var ikke politi ute.
Paris er vakker klokka seks om morgenen.
Byen var folketom. Paris tilhørte meg.
På den tiden var jeg helt besatt av fart.
Jeg måtte kjøre fortest mulig.
Min elskede
Så vidunderlig å kalle deg Min elskede
Bare vi
Ingen andre, ingen pomp og prakt
Min elskede
Fra morgenen Hele dagen fram til skumringen
Jeg savner deg ofte
Jeg savner deg alltid
Min elskede
Ta min hånd, alt er bra Bli med meg
Hvor du vil, når du vil Jeg elsker deg
Himmelen er blå
Tiden... er kort
Jeg finner på ord
Som bare vi to forstår
Vi tar en båt
Som har ventet bare på oss
Bare musikk
Kan si det ingen har forstått
Jeg skal lage musikk
Like sikkert som at i julen skal vi være sammen
Min elskede
Så vidunderlig å kalle deg Min elskede
Uten sorg
Uten anger, uten bitterhet og nag
Hele veien fram
Vi er her, sola skinner Veien ligger foran oss
Og du forblir for alltid
Min evigstrømmende elv
Det store spørsmålet gjenstår
Hvem vet hva kjærlighet er?
Da sier jeg
Det er du
For alltid
Det er du, for alltid
Husker du første gangen vi møttes?
Veldig godt.
Det var om kvelden 19. desember 1965.
Rektor på internatskolen ringte meg og sa:
'En kvinne kom for sent til toget, kan du kjøre henne til Paris?'
Den kvelden ble De Gaulle gjenvalgt mot Mitterand.
Du sa du var rallykjører og jeg lurte på hvorfor du kjørte så sakte.
Jeg hadde ikke hastverk.
Du var så vakker.
Jeg ville ha deg i bilen min hele livet.
Husker du den lille boka du ga meg?
'Man er alltid vakker når man er forelsket.'
Det er sant. Man er vakker når man er forelsket.
Jeg husker den veldig godt.
'Det er lettere å forføre tusen kvinner
enn å forføre samme kvinne tusen ganger.'
'Man kan gi en kvinne alt, unntatt sin alder.'
'Du falt for meg,
og jeg prøvde ikke å hjelpe deg opp.'
God dag.
Får jeg sette meg her? Selvsagt.
Er du ny her?
Ja.
Er det bra her?
Det er vel det beste av det verste.
Skal jeg vise deg rundt? Ja takk.
Hjelper du meg inn i rallybilen min? Selvsagt.
Et øyeblikk.
Sånn.
Kommer du? Ja.
Forsiktig.
Du har samme stemme som en kvinne jeg elsket høyt.
Har jeg?
Greit... Sett deg.
Da kjører vi!
Går det bra? Ja da.
Jeg kjører ikke for fort?
Nei, det går bra. Jeg vet ikke om vi vinner løpet, men det går bra.
Skal vi rømme, da? Ja, vi rømmer.
Med 2CVen? Ja, med 2CVen!
Det er merkelig, men det føles som om jeg har opplevd dette før.
Ja, du drømmer jo så mye.
De vakreste årene i livet
De man levde på luft
De som ga smak på mer
Bare et øyeblikk
Som skapning på jord
De vakreste årene i livet
De som går ubemerket hen
Med alle lys man blåste ut
Men bli nå med
Nå danser vi
Går det bra? Ja.
Er vi heldige, får vi se en vakker solnedgang.
De vakreste årene i livet
Framtiden skjenker oss dem
Hver årstid tester oss på nytt
Sommer, vinter
Vår og høst
De vakreste årene i livet
Når man ikke lenger er redd for noe
Regnet skjuler solskinnet
Den tiden vi har fått her
Og så ikke noe mer
Se, sola er grønn. Grønne solstråler!
Ønsk deg noe, fort!