Bezva.
ŽÁDNÝ SIGNÁL
Ošklivá rána.
- Jak se cítíte? - Nic moc.
To se nedivím.
Dám vám radu.
Tohohle pacienta je vždycky potřeba připoutat.
Jasně. Neměla jsem jeho kartu.
První den v práci?
- Jo. - Vždy ji chtějte.
- Dobře? - Jo.
Ať vás nic nepřekvapí.
- Jinak skončíte... - Na zadku?
Jo.
Přeji hezký den.
- Musíte vylézt z auta. - Cože?
Musíte ven. Vaše auto uvízlo ve škarpě.
Cože?
Neuvěřitelné.
Máte štěstí, že jste to tím auťákem nenapálila do stromu.
Díky za pomoc. Zavolám si odtahovku.
Rozhlédněte se.
Jste v hustě zalesněné oblasti. Není tu signál.
Sakra.
Jakmile dorazíme do města, zavolám Bertovi.
Pokud toho nemá moc, možná vám auto doveze tento týden.
Jdete, nebo ne?
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
VÍTEJTE VE VIRGIN RIVER
Můžete mě vysadit u domku paní McCreaové?
Je to ve Virgin River. Mám tu adresu.
Domek paní McCreaové zná každý v okruhu 80 kilometrů.
Aha. No, podle té fotky je krásný.
Prosím.
Místní lidé za pomoc bližnímu neplatí.
Je to pro nás přirozené.
Jasně. Promiňte.
Děkuji.
A jsme tady.
Ale ne.
Nádhera, že?
Někdo vás pěkně podvedl.
Nekupujte si dovolenou na internetu, vždycky vás podrazí.
Nejsem tu na dovolené. Jsem tu kvůli práci.
Jsem nová zdravotní sestra.
Tedy ošetřovatelka a porodní asistentka. Mám pracovat s doktorem Mullinsem.
Prý vede ordinaci sám a začíná toho na něj být moc.
To vám řekli?
Jo. Je mu asi přes 70 a pořád pracuje na plný úvazek.
Je div, že ještě žije.
- Najal vás starouš doktor? - Vlastně to byla Hope McCreaová.
Pardon. Neznám vaše jméno. Melinda Monroeová. Lidé mi říkají Mel.
Vernon. Lidé mi říkají doktor Mullins.
A aby bylo jasno...
je mi 72.
Co to má být?
Haló?
Zdravím.
Melindo.
Jsem Hope McCreaová.
Jako starostka Virgin River
vás oficiálně vítám v našem malém kousku ráje.
Zdravím, Hope. Promiňte.
Jsem trochu zmatená.
Tohle jste mi poslala.
Roztomilý domek...
uprostřed lesů severní Kalifornie
jako stvořený pro spokojený venkovský život?
Roztomilý není zrovna trefný výraz.
Přiznávám, že jsem neměla čas pořídit aktuálnější fotku.
Ta práce má být včetně ubytování na celý rok.
A tady očividně zůstat nemůžu.
Dám to tu do pucu.
To je... Vážně jste teď z trouby vytáhla ptačí hnízdo?
Jste tu trochu brzy.
Ne. Jsem tu o tři dny později.
Nemusíte se hned čertit.
- No... - Můžu vzbudit Fitchovy.
Jo Ellen a Nick pronajímají volné pokoje.
Manžel si ale rád sáhne.
Předstírá, že to nedělá naschvál.
Ale vypadáte, že se o sebe umíte postarat.
Aspoň že lednice je plná delikates a nápojů.
Chtěla jsem se o to postarat,
ale v hasičárně jsme měli slavnostní přestřižení pásky.
Máme novou hadici.
- Kdy jste naposledy jedla? - Proč?
Hlad vyvolává nevrlost.
A mezi náma holkama, ta vám nesluší.
Běžte k Jackovi, a než se vrátíte,
zařídím teplou vodu, čisté ručníky a pokrývky.
- Kdo je Jack? - Jackův bar.
Nikde jinde se po páté nenajíte. Dojdete tam pěšky. Venku doleva.
- Fajn, ale ještě jsme neskončily. - Jistěže ne.
Zatím.
OTEVŘENO
- Ricky. - Jo?
Další sklenice.
Jasně, šéfe.
Tak co si dáte?
Whisky? Limonádu? Víno?
Tipuji vás na víno.
Potřebujete čas?
Ne. Co takhle Cosmopolitan?
Jen jestli máte svůj Cointreau.
To nemám.
Takže koktejly...
Ty tu neděláme.
Ale mám Johnnieho, Jacka a Jima.
Běžné věci a pivo. Jen nic extra.
- Tak jo, tak čistého Jima. - Dobře.
Chválím vaši volbu.
Děkuji.
Na holku z města to tam klopíte pěkně.
Proč myslíte, že jsem z města?
No tak. Cosmopolitan?
Manikúra? Cartier?
Měl byste být detektiv.
Mé dny pronásledování padouchů jsou ty tam.
Co je?
Pardon. Nemíváme tu moc návštěvníků. Určitě ne tak pěkných.
Tahle hláška vážně zabírá?
Divila byste se.
Ještěže nejsme v Los Angeles,
protože místní vycítí kecy na míle daleko.
Vážně? Proto to mám tady tak rád.
Lidé nejsou tak zapšklí.
Jack Sheridan.
Mel Monroeová.
Tohle je váš bar?
Bude, tak za 60 splátek.
Takže slečno Mel Monroeová z L. A.,
co vás přivádí do našeho městečka?
- Práce. - Jo?
Kde bydlíte?
V domku paní McCreaové.
Co jste provedla?
Jo, měla jsem si ho nejdřív omrknout.
No tak.
Spontánnost je krásná vlastnost.
Spontánnost mi připisovat nemůžete.
Trvalo mi půl roku, než jsem si koupila pánev na palačinky.
- Půl roku? - Půl roku.
Obvykle všechno kontroluji třikrát a pak znovu.
Mého...
Jak dlouho tu budete?
Rok.
Mám pracovat s doktorem Mullinsem.
- Jako sestra. - To si užijete.
Určitě to bude jako s tím domkem.
Nepříjemné.
Přesně.
To máte asi pravdu.
Takže znáš doktora Mullinse?
Každý ho tu zná.
- Malé město. - Jasně.
A je to doktor.
Nemá rád formality.
A nemá rád mě. Řekla jsem o něm, že je starý.
Na mou obranu,
když jsem to řekla, nevěděla jsem, že mluvím s ním.
- Je starý. - Že jo?
Děkuji.
Kazateli, Mel.
Mel, Kazatel.
Ahoj.
Moc toho nenamluví, ale je to kamarád a skvělý kuchař.
To je úžasné. Co je to?
Veverka.
- Příliš snadné. - To není vtipné.
Jíš dýni s čočkou.
Veverku už jsem jedl, a když se správně uvaří, je dobrá.
Fajn, budu ti věřit.
Ale ne.
Jestli si dám další, netrefím do toho domku.
Což by nemuselo být tak špatné...
Moje auto. Bůh ti žehnej, Berte.
V té chatě spát nemůžu.
Rozhodně nemůžeš řídit.
Ne.
Odjet z města u mě ani nepřipadá v úvahu.
Chceš vědět proč?
Řeknu ti to.
Protože... jsem prodala dům...
a většinu věcí.
Dala jsem výpověď.
A přestěhovala se sem, abych mohla žít v téhle chatrči.
- Jo. - Takže...
Nesnáším, když má Joey pravdu.
Chápeš?
Manžel.
Sestra.
No.
Mít volný pokoj, nabídnu ti ho, ale...
Ne. To je milé, ale to nemusíš.
Bude to jen na jednu noc.
Bude to jako kempování.
Jo, jistě.
Ujde to, ne?
Ne.
Úhel pohledu je často klíčem ke štěstí.
Tím chceš říct, že bych si tu mohla zvyknout.
Jo.
Jen se pokus neurazit další obyvatele.
Díky, Jacku.
Díky za pomoc, laskavá slova a jídlo.
Ale hlavně díky za whisky.
Kdykoli, Mel.
Marku, nevíš, ve které krabici jsou ručníky?
Ne...
ale našel jsem povlečení.
Co děláš s tímhle trikem?
Utírám si do něj ruce.
Osobně ho podepsal Bob Seger
a celá skupina Silver Bullet Band.
Dal mi ho můj otec, který byl v Cobo Hall v Detroitu
v ten večer, kdy nahráli své první album.
Jednoho krásného dne v blízké budoucnosti
ho předám synovi, Marku juniorovi.
A on svému synovi, Marku juniorovi juniorovi a tak dál.
Co když budeme mít holku?
VYDRŽ JACK
No tak!
Nesnáším to tu.
JACKŮV BAR
Na přednášky je brzy.
Nic jsem neřekl.
Ani jsi nemusel.
Takže?
Ta kráska včera trefila domů?
- Měla prsten. - Já myslel, že sis nevšiml.
Všiml.
VÍTEJTE VE VIRGIN RIVER
ORDINACE RODINNÉHO LÉKAŘE
Že ta zbraň není nabitá?
Tak jo. Za prvé jsem vám chtěla poděkovat, že jste mi včera večer pomohl.
A za druhé se chci omluvit za to, co jsem řekla.
Že jste mě nazvala starým, nebo že nezvládám svou práci?
Na svou obranu, paní McCraeová mi řekla,
že jste postarší a máte před penzí.
Trvalo mi 30 let, než jsem to tu vybudoval. Od nuly.
Bez pomoci.
Bez zdravotní sestry.
Nepotřebuji vás.
- Podepsala jsem smlouvu. - Se mnou ne.
Na pohovor s vámi si nepamatuji, ale to je možná projev mé demence.
Byla jsem najata na práci a teď jsem tady.
Víte, v tomhle okrese je povoleno vetřelce zastřelit...
na místě.
Nikam jsem nevnikla.
Pracujete tu? Ne.
Jste pacientka? Ne.
Pozval jsem vás dál? Ne.
Pokud vypadá jako kachna a kváká jako kachna,
je to kachna.
Dobře. Co uděláte? Zastřelíte mě?
Konečně k tomu došlo.
Přišel jsi o rozum.
Vyhrožovals jí zbraní?
Jen jsem ji poučil o místních zákonech.
Jsi tvrdohlavý kozel.
- Chceš říct tvrdohlavý starý kozel. - Oba jsme staří. To není tajemství.
- Řekl jsem, že si někoho najdu. - Měla bych jít...
- Běžte! - Zůstaňte!
Dala jsem ti celý rok.
Tohle není tvoje věc.
- Město na nás oba spoléhá. - A kdo tě pověřil?
Město, když mě zvolili starostkou.
- Nebyl protikandidát. - Vyhrála jsem.
- Ty jediná si myslíš, že potřebuju pomoc. - Kecy.
Myslí si to všichni. Jen se ti to bojí říct.
Vernone, oba víme, že nemůžeš být na dvou místech najednou.
To bylo ubohé i na tebe.
- Už jsem myslela, že jsi mrtvá. - Ahoj.
- Promiň, ségra. Já... - Chtěla jsem volat Národní gardu.
Stejně by to tu nejspíš nenašli.
Co se děje?
Nic. Jsem v pohodě.
Mám o tebe starost.
Řekni mi, co se děje.
Nic.
Jsem... v pohodě.
Já jen...
Ten doktor, pro kterého mám pracovat, mě tu nechce.
A ten domek, co v něm bydlím,
je strašný.
A já...
Cítím se teď strašně sama.
Mel, nejsi sama.
Slyšíš? Vrať se sem.
Můžeš zůstat, jak dlouho chceš.
Přestaň se trestat za to, co se stalo.
Nikdo ti nedává vinu.
Jen se vrať domů.
Zlato, stěhováním jsi změnila jen adresu.
Promiň, Joe. Zavolám ti zítra, ano?
Mám tě ráda.
Ne.
Ahoj.
Mám kozí, hovězí, srnčí, králičí a buvolí maso.
Co rybu?
Měla byste zkusit salát s růžičkovou kapustou a kadeřávkem.
- Kadeřávkem? - Jo.
Kazatel bere zeleninu přímo z farmy
a ta je odsud asi patnáct metrů.
Dobře. Dám si ten salát, prosím.
- Díky za pomoc. - Jsem Paige Lassiterová.
Jezdím s pekárnou.
- Jsem Mel... - Monroeová.
Nová sestřička.
V maloměstě je internet pomalý, ale drby se šíří rychle.
Jasně.
To je kabelka od Celine?
Ano, je.
Jsem ve Virgin River asi jediná, co odebírá Vogue.
Takže tak...
Zastavte se někdy na muffin nebo tak.
My holky musíme držet spolu.
Rozhodně.
- Dobře. Těšilo mě. - Nápodobně.
Podívej...
jsi skvělý doktor...
ale až budeš konečně připraven odložit stetoskop,
necháš tu po sobě zející díru.
Ani ji neznám.
Byla premiantkou na univerzitě v Irvine,
praxi má z nemocnice v County,
pak strávila pět let na pohotovosti v Cedars Sinai.
Má vynikající doporučení.
Tak co sakra dělá tady?
Asi chtěla... změnu.
I když si to nechceš přiznat, oba víme, že potřebuješ pomoc.
Dej jí šanci.
Nemáš co ztratit.
Třicet dní.
Ale jestli se neosvědčí,
dáš mi své slovo, že už se mi nebudeš plést do věcí.
Dobrá volba.
Je to vynikající.
Zníš překvapeně.
Je úplně normální dát si gurmánský salát s kadeřávkem a kapustou
v baru uprostřed pustiny obklopená zvířecími hlavami.
- Něco k pití? - Pro latté bych vraždila.
- Do Starbucks je to odsud 130 kiláků. - Fakt?
Víš, že Kuala Lumpur má Starbucks?
Sestry bez hranic.
Humanitárně založená.
Ty jsi samé překvapení, co?
Podle doktora nemám ráda staré lidi.
Ještěže jsem ještě celkem mladý a krásný.
Vzhled s tím nesouvisí. Máš jedinou restauraci ve městě.
Jen si to namlouvej.
Říkám si, že jsem blázen,
že jsem ještě neodjela domů.
Dobrá zpráva. Doktor vám neuspořádá průvod, ale dá vám šanci.
Začínáte hned.
Hope, už jste mě najala.
Tak podívejte.
Platím vám já, ale je to jeho ordinace.
- Takže... - Proč jste mi to neřekla?
To byste sem nepřijela.
Jak můj otec řekl matce u oltáře: už jsi tady, tak ať to stojí za to.
Další noc už v té chatrči nestrávím.
- V tom s ní souhlasím. - Nepleť se do toho.
Máme s vámi...
Jsem si plně vědoma, že máme smlouvu.
A taky vím, že součástí té dohody mělo být přiměřené bydlení.
Technicky vzato jste ji porušila.
Takže je neplatná a můžu odjet, kdy chci.
Můžeš si dovolit nechat ji odjet?
Ne.
Proč jí nezařídíš pokoj u Fitchových?
- Spravím ten domek. Ricky mi pomůže. - Já peníze netisknu.
Hope, nehraj si na chudáka.
Vždyť bys nedokázala utratit ani půlku svého jmění.
Nabízíš velkou pomoc úplně cizí osobě.
Hope, myslel jsem, že mě znáš líp.
Znám tě dlouho.
Kdyby Mel byla zkratka pro Melvina, nemluvili bychom tu spolu.
Myslím, že Hope má pro tebe dobrou zprávu.
Ubytuji vás u Fitchových, než vymyslím, co s domkem.
U chlapa, co si rád sáhne?
To jsem řekla?
Umím bojovat sama za sebe.
Nikdy neodmítej pomoc, když jsi v úzkých.
Co takhle ukázka pohostinnosti Virgin River?
Co si zítra vyrazit na výlet?
Něco ti řeknu.
Budu v sedm ráno u řeky.
Jestli se chceš přidat...
budu tam.
SEJDEME SE TADY
Zdravím. Mám najít kartu a vzít pacienta?
- Ne. - Ne?
Ne. Dokud si nebudu jistý, že jsi kompetentní, žádní pacienti.
A jak tedy posoudíte moji kompetenci?
Dost klábosení.
Mám čekárnu plnou lidí.
PENZION U FITCHOVÝCH
POKOJ K PRONÁJMU
Vítejte.
Zdravím.
Mrzí mě, že vás nemůže přivítat i manžel.
Jel do Grace Valley nakoupit.
Zbývá nám jen jeden pokoj a bojím se, že se vám nebude líbit.
Hope říkala, že jste náročná.
Jo.
- Pojďte se podívat. - Dobře.
Až po vás.
Děkuji.
Kradeš na špatném místě.
Ruce nahoru.
Otoč se. Pomalu.
No tak.
Čau, kámo.
Brady!
Brácho, co tu děláš?
Psal jsem ti. Abys věděl, že se mám fajn.
Jak ses sem dostal?
No tak. Vím, kde máš náhradní klíč.
Poslyš, ráno už něco mám.
Ale můžeš si dát něco k jídlu, jít ke mně do pokoje,
trochu se prospat a umýt se, jasný?
Dobře.
- Dlouho jsme se neviděli. - Vítej.
Díky, kámo.
Jo.
Ahoj!
Ahoj.
Jdeš ty nahoru, nebo já dolů?
- Pojď sem dolů. - Dobře.
- Vidím, žes sehnala kávu. - Jo. Z Paigeiny pojízdné pekárny.
Mohl ses zmínit.
Věřím v samostatnost.
A praktičnost.
Jo.
- Ne, díky. - Trvám na tom.
Kam jdeme?
Neboj. Omluvil jsem tě u doktora.
Omluvil jsi mě.
Není tu žádný signál
a asi nebudeš chtít doktora provokovat tím, že přijdeš pozdě...
- Páni. - Pomůžu ti.
Ne, nepotřebuji tvou pomoc, jasný?
Promiň, že jsem tam volal za tebe. Už to neudělám.
Opřeš se mi o rameno?
Dobře, došlápni.
A druhou.
Došlápni.
Dobře.
- Tohle necháme... - Počkej.
- ...tady. - Ne.
- Mám v ní celý svůj život. - Nikdo ti ji nevezme.
Nikdo tu totiž není.
Důvěřuješ mi?
Děkuji.
- Jak je to ještě daleko? - Už tam skoro jsme.
Páni.
A to není to nejlepší.
Orli.
Na.
Je to jejich oblíbené místo.
Moje taky.
Jsou úžasní.
Jo.
Tak co dál?
Nic.
Počkej.
Děkuji.
Jo.
Myslím, že slyším tlukot svého srdce.
„V míru nic muže nebo ženu nezdobí víc...
než prostý klid.“
Shakespeare?
Studovals anglinu?
Na vejšku jsem nechodil.
Ale když mi bylo 20, rád jsem četl a pil,
takže se to vyrovná.
- Lovci? - Jo, možná.
Nebo něco jiného.
Za městem je spousta nelegálních pěstíren marihuany.
Už je legální.
Jo.
To nelegálním pěstitelům v obchodování nezabrání.
Není radno si s nimi zahrávat.
Pracovala jsem v traumacentru první úrovně,
takže už jsem viděla spoustu hrůz.
Pohotovost?
Tvrdá práce.
Dalo by se říct.
Ale vedení baru má také svá rizika.
Oproti službě u armády je to hračka.
Mariňák. Narukoval jsem po střední.
Byl jsem přes 20 let na Blízkém východě.
Kazatel byl se mnou. A Brady. Toho ještě neznáš.
Páni.
Chybí ti to?
Ano i ne.
Měl jsem...
lidi, kteří... na mě spoléhali.
A Virgin River... To je...
ve srovnání s válečnou zónou utopie.
Ukaž.
Děkuji.
Není zač.
Díky za dnešní ráno.
Bylo mi potěšením.
Uvidíme se.
To jo.
- Zatím. - Ahoj.
Haló?
Doktore?
Je tu doktor?
Zdravím. Ne, teď tu není.
Brzy se vrátí.
Počkám.
Jsem nová sestra. Možná vám mohu pomoct.
Počkám na doktora.
Kdy máte termín?
Každým dnem.
To nic.
Asi bych vás měla prohlédnout,
protože nevím, kdy se doktor vrátí.
- Dobře? - Dobře.
- Můžete vstát? - Dobře.
Jo.
- Jo. - To nic. Jen klid.
- Můžem? Raz, dva, tři. - Jo.
To je ono.
To nic. To bude dobré.
- Dobře? - Dobře.
Jak se jmenujete?
Polly.
Polly Fishburnová.
Jmenuji se Mel.
A postarám se o vás, ano?
Dobře.
Všechno bude fajn. Můžete nahoru?
- Jo. - Dobrý?
Tak.
Dvakrát jsem prošel účtenky ze včerejška.
V pokladně je manko.
Víš co?
Zaplatil jsem Rickymu předem za práci na domku paní McCreaové.
Zapomněl jsem to zapsat.
Podívejme, kdo se vrátil...
Brady.
Takže kdy zase zmizíš?
Může zůstat, jak dlouho chce.
Jedu do Clear River. Mám nějaké pochůzky. Tak zatím.
Jo.
Já...
spoustě kluků jsem nedokázal pomoct.
Bradymu můžu. Neotočím se k němu zády.
Tak bys měl vyměnit zámky od dveří kanceláře.
Jinak bys Rickymu mohl dát víc než jen týdenní mzdu.
Co se děje?
- Mám tu pacientku. - Ne...
Jsem skoro hotová. Hned přijdu.
- Všechno v pořádku? - Vedete si dobře.
Dítě je v pořádku.
Máte jen Braxton-Hicksovy kontrakce.
Falešné kontrakce.
Ale nepřipadají vám falešné, co?
- Ne. - Ne.
Odpočiňte si a já zavolám vašemu muži, aby pro vás přijel.
Dobře.
Díky, Mel.
Rádo se stalo.
- Kdo ti dovolil ji vyšetřit? - Je to moje práce.
Ale má ordinace. Na dveřích je mé jméno.
Bez mého svolení nemůžeš pacienta vyšetřit.
Měla Braxton-Hicksovy kontrakce.
Musela jsem vyloučit předčasný porod.
Věděl jste, že má v moči bílkoviny?
Nepoučujte mě o mé pacientce.
V kartě to není.
Nezapisuji tam všechno.
- A kam tedy? - Sem.
A jak to mám vědět, když tu zrovna nebudete?
Drahoušku, nejenže jsem starý, jsem ze staré školy.
Za mých časů by sestra nikdy nezpochybňovala metody
nadřízeného lékaře.
Věděla by, kde je její místo.
Doufám, že se ke mně připojíte v 21. století.
A tím chceš říct co?
Tentokrát to byl planý poplach, ale co příští Polly?
Mám tu jen postávat
a dívat se, jak někdo vykrvácí?
Měla jsi mi zavolat.
Bylo to pod kontrolou.
Tihle pacienti jsou jako moje rodina.
Nesvěřím ti je, pokud si nebudu jistý, že jim neublížíš.
Takže když nemůžu dělat to, pro co mě najali, co mám tedy dělat?
Ukliď kancelář.
Založ složky.
Vař kávu.
Mám ji rád černou a čerstvou.
Dobrý den, Polly.
Zakazuje mi dělat mou práci.
- Dejte tomu čas. - Ne.
O čas nejde.
Dobrá medicína je o týmové práci a on mě v týmu nechce.
Změní názor.
Je nezdvořilý,
ponižuje mě
a je to šovinista.
Ten chlap má své manýry, to ano.
Je jasné, že někoho potřebuje, ale takhle to nepůjde.
Musí to sám chtít, jinak to nikdy nepřijme.
Můj dědeček byl jako on.
Takže to chápete.
Jo, a on se nikdy nezmění.
Podívejte, Hope, jde o to, že k tomuhle jsem se neupsala.
Vítejte v klubu, drahoušku.
Život nám zřídkakdy dává, co chceme.
Já do žádného klubu nevstoupila. Vzala jsem práci.
Je mi líto, musím dát výpověď.
Dám vám čas někoho najít, ale hledejte hned.
Je tak krásná.
Tak kde je Bill?
V práci.
Tetička Mel.
Rodíš krásné děti.
Kdy ze mě vy dva uděláte tetu?
Snažíme se.
Snažte se víc.
Dobře.
Málokdy s tvou sestrou souhlasím.
Má pravdu.
Musím letět.
Promiň.
Ahoj, Mel.
Jacku?
Tohle bys měla vidět.
Ježíši.
Jsem si jistý, že tohle není Ježíš.