-Hej. -Har du redan gjort kaffe? Min hjälte.
Inte bara kaffe. Det här är café de olla.
Det är mexikanskt kaffe bryggt i en olla,
en lerkanna, med kanel, piloncillo…
Okej, vi fattar. Du är snofsig.
Snacka om svart kaffe-magi.
Är du bra på allt du gör?
Säg det du.
Kom hit.
Vad är det?
En särskild ringsignal för chefen så att jag svarar även på lediga dagar.
Hej, vad händer?
Okej. Ja, jag kommer.
EVAKUERINGSORDER FÖR WEST HILLS
Du.
Är vi i fara?
Vinden börjar tillta så jag måste komma in,
men branden är i utkanten av staden.
Alla på den här sidan av floden borde klara sig.
Jag kommer tillbaka
för att dricka upp kaffet.
Är staden verkligen säker?
Just nu. Men alla vägar till Clear River är blockerade.
Vi är på väg tillbaka. Jag kommer så fort jag kan, Preach.
-Har det brunnit i Virgin River förut? -Bara en gång sen jag kom hit.
Det var inte så illa,
men branden kom nära nog för att alla skulle bli rädda.
Hope utformade en beredskapsplan efter det.
Successiva evakueringszoner, skydd i grundskolan…
Baren är kommandocentral då den ligger nära floden.
-Vi borde nog åka dit. -Nej, jag vill åka till kliniken.
Vägarna till Clear River är stängda så patienter kommer att strömma in.
Doc och Cameron kommer att behöva hjälp.
Ska bli.
God morgon, gumman.
-God morgon. -Har du sovit?
Inte direkt.
Jag ser det. Jag har en fantastisk ny ögonkräm.
Jag behöver inte ögonkräm.
Jag tänkte bara att du ville se bra ut på din stora dag.
Jag ska inte på jobbintervju.
Jag ska vittna i ett brottmål.
Jag borde göra mig redo.
Brie, jag menade inte vad du trodde att jag menade.
Jag vet att det är tufft.
Ta dig igenom den här dagen så är allt över sen.
-Jag vet inte om det är sant. -Men det vet jag.
Och sen kan vi prata.
Du kan berätta om ditt nya hus, ditt nya jobb
och varför Brady bestämde sig för att inte komma.
Måste vi?
Mamma…
Som du sa, jag måste ta mig igenom den här dagen.
Vi ska få ut dig härifrån riktigt snart. Jag kommer strax.
-Hej, Jack. -Hej.
-Mel, kul att se dig. -Hej.
Vi behöver hjälp. Doc och Cameron är upptagna med patienter.
Familjen här…
Fadern ville inte komma ner från lägren. Men frun känner Doc, så hon insisterade.
-Han ska ha andats in mycket rök. -Okej.
-Okej, jag ska gå. -Ja.
Mel, skönt att du är här.
-Jack, får jag prata med dig utanför? -Ja, visst. Okej.
-Hejdå. -Hejdå.
-Du fixar det. Tack. -Ja.
Hej, hur är det?
Jag är Mel, specialistsjuksköterska. Så du andades in mycket rök?
-Vill ni sätta er här borta? -Jag mår bra.
Jag brukade röka ett paket om dagen, så jag fixar det.
Han sa att det kändes som om nån satt på hans bröst.
Och hans hjärta slår för fort.
Det är typiskt för långvarig rökexponering.
Den högre hjärtfrekvensen beror på att du inte får nog med syre.
Ditt hjärta måste jobba övertid för att få ut det genom kroppen.
Jag ska ge dig extra syre i några timmar och se till att din hjärtfrekvens sänks.
-Vi har inte råd… -Vi har ingen försäkring.
Jag är volontär här idag, så mina tjänster är gratis.
Och jag står för syret.
Men jag kanske måste ta betalt för en klubba.
-Vilka smaker? -Jag tror att vi har alla smaker.
Tack.
-Det var rätt läskigt för henne där uppe. -Ja, inga problem.
Det är riktigt illa uppe i lägren,
men folk är rädda att de ska åtalas eller utvisas om de åker därifrån.
Ska jag prata med dem?
Ja. De flesta av dem är bra människor som har haft otur.
Jag vill bara se till att de får behandlingen de behöver.
Men nån måste övertyga dem.
Okej, jag ska se vad jag kan göra.
Hittar du där uppe? Det kommer att bli förvirrande med röken.
Nej, det kan jag inte påstå,
men jag vet nån som gör det.
Branden är nära, vi måste evakuera.
När min produkt är säker följer jag Cal Fires order.
-Vart ska du flytta den? -Det angår inte dig.
Nej, okej.
Vad ska jag böra med brädgården?
Låt den brinna, ta försäkringspengarna. Jag hör av mig när röken har lagt sig.
Hej, vad händer?
Jag behöver hjälp att evakuera lägren. Doc säger att folk vägrar åka därifrån.
Kan du prata med dem?
Visst, men jag kan inte lova nåt. Jag åker efter i en lastbil.
-Okej, vi ses vid grinden. -Ja.
Skicka hem alla, till sina familjer.
Det är inte säkert här. Sätt på sprinklerna innan du åker.
Det är dag sju, och skogsbranden…
Du är inte i evakueringszonen, Lydie, men du är på samma sida som branden.
Jag skulle må bättre om du kom till den här sidan av floden.
Jag uppskattar din omtanke, Hope. Men jag har redan pratat med Nick.
Han sa att vi måste hålla vägarna fria
så att de som måste ta sig ut snabbt kan göra det.
Sa Nick det?
Utarbetade Nick beredskapsplanen? Nej, jag gjorde det.
Jag var tydlig med att äldre och funktionsnedsatta
borde evakueras så tidigt som möjligt.
Bara för att jag sa att jag gillar att åldras
vill jag inte betraktas som äldre.
Det är bättre än att betraktas i dåtidsform
för att du stannade och grillades som en marshmallow.
Herregud, är du verkligen
så orolig för mig?
-Ja, det är jag. -Nåväl.
Jag antar att en bil till inte skadar. Jag packar några saker och åker över.
Bra. Hejdå.
Han är otrolig.
-Vem då? -Nick! Han ignorerar min beredskapsplan.
Jag är inte i toppform nu, men det var jag när jag skrev den.
-Varför skulle han ignorera den? -Jag vet inte, men jag vill ha ett svar.
Bäst han använder Jack's Bar som kommandocentral.
Denny och jag kör dig.
Att köra arg och med en hjärnskada kan räknas som rattfylleri.
Som ni vill.
BRADY DANIEL USA:S MARINKÅR
Kul att se dig igen, Brie.
Ursäkta mig, Nick.
Å alla i Virgin Rivers vägnar
vill jag bara tacka för allt Cal Fire gör för oss.
Vi ska göra allt vi kan, men vi behöver all hjälp vi kan få.
Vi måste organisera volontärer att hjälpa till med evakueringen.
Preacher tjänstgjorde i Irak. Han kanske kan hjälpa till?
Ja, jag hjälper gärna till.
-Min man hjälper dig komma igång. -Visst.
-Nick, kan vi prata? -Visst, hur kan jag hjälpa dig?
Varför följer du inte vår beredskapsplan
som kräver evakuering av äldre och funktionsnedsatta från alla zoner?
Jag gör som Cal Fire säger.
Räddningschef Smith är bättre rustad att ta itu med situationen.
Men du är borgmästare nu. Du får inte vara passiv.
Invånarna som inte skyddas av floden är lätta byten.
Jag vet. Jag lovar att inte låta nåt hända dem.
Om du ursäktar mig – jag har en kris att hantera.
Det är så frustrerande. Jag försöker bara hjälpa till!
Det kanske du kan.
Chefen bad mig organisera alla volontärer,
och vi kan skicka personer att titta till våra mest utsatta medborgare.
-Vi hjälper till. Vart ska vi åka? -Tack, allihop.
Vi vet att Lydie är på väg hit så se till att Bert har åkt.
Shirley är hos sin mor i Montana.
Varken hon eller jag har fått tag på honom.
Connie, då?
Hon är på grundskolan och hjälper till med de evakuerade.
-Hon möter oss senare. -Okej, vägen till Bert verkar fri.
Håll er till Ox Yoke Drive så borde det vara en enkel resa.
Du kan räkna med oss.
Tack.
Mayday.
Brandman, identifiera dig och beskriv vad som har hänt.
Det är Davis. Vi har två skadade brandmän:
En spetsad, eventuell inre blödning. En med mindre skador.
Jag kan inte få ut dem. Begär sjukvård.
Latitud: 40,7 nord. Longitud: 123,86 väst.
Stanna där, Davis. Hjälp är på väg.
Det är där.
Vägen dit är blockerad. Jag kan inte få dit en ambulans.
Dr Mullins borde ha en fri väg från sin klinik.
-Räddningschefen kan säkert hantera… -Ring.
-Vet du namnet på de skadade brandmännen? -Du vet lika mycket som jag.
-Varför? -Jag är bara orolig för en vän.
Om Vernon är på väg är de i goda händer.
Okej, ett djupt andetag till.
Toppen.
Okej, lungorna är rena och hjärtfrekvensen har sänkts,
så du är redo.
Det finns ett skydd på grundskolan.
Jag skickar med den här inhalatorn ifall du får svårt att andas igen.
Och vet du vad? Jag måste nog ordinera en klubba till.
-Tack så mycket, Mel. -Det var så lite.
Hejdå.
-Hejdå. -Tack.
Ja.
Bra.
Vi har en patient, med en brännskada på vänster hand.
Okej. Lägg på en kall, blöt kompress.
Jag kommer. Jag måste bara gå på toa.
-Ja. -Tack.
Kan du berätta vad du heter och har för relation till den tilltalade?
Jag heter Brie Sheridan och den tilltalade är min våldtäktsman.
Protest.
-På vilka grunder? -Alla.
-Påståendet saknar belägg, till exempel. -Bifalles.
Juryn ombeds ignorera det sista uttalandet.
Sheridan, du är också advokat. Du borde veta bättre.
Låt det inte hända igen.
Nej, herr domare.
Don är mitt ex.
Kan du berätta vad som hände kvällen den 10 maj?
Don gjorde middag.
Vi tog ett glas vin.
Vi tittade på Dancing with the Stars. Sen förgrep han sig på mig.
-Herr domare. -Ms Richardson.
-Behöver du tid att prata med ditt vittne? -Nej, herr domare.
Vi bad ms Sheridan vittna om
vad som hände mellan henne och den tilltalade den kvällen.
Försvarets mål vilar på det faktum att incidenten var ett missförstånd,
ett misstag.
Men ms Sheridans vittnesmål kommer att visa på uppsåt.
Den tilltalade visste vad han gjorde
och agerade likadant med de andra vittnena.
Jag tillåter det, om du inte kategoriserar händelsen själv.
Det ska juryn avgöra.
Du ska berätta vad som hände. Inget mer, inget mindre.
Kan du göra det?
Ja, herr domare.
Då får du fortsätta.
Kan du berätta vad som hände mellan dig och den tilltalade
efter att ni hade tittat på tv?
-Hej, Mel. -Hej.
Är allt bra?
-Ja, jag är bara trött från morgonruschen. -Ja.
-Hur mår du? Är allt bra? -Ja. En brandman har blivit spetsad.
Jag måste se om de kan flyttas, och jag vill ta med mig Cameron.
-Kan du hålla ställningarna? -Absolut.
-Vi skyndar oss tillbaka. -Okej.
-Du, Mel. -Ja.
Vi har fler patienter.
De flesta har drabbats av mindre brännskador och rökförgiftning.
Kan du skriva in dem? Rangordna från mest till minst allvarlig.
Ja.
Jag hade en liten roll som sjuksköterska i General Hospital,
så du behöver inte oroa dig.
HJÄRTFREKVENS HOS FOSTER 0:00 SLAG PER MINUT
Okej.
-Det här blir inte lätt. -Ja, jag kan behöva hjälp.
Lycka till.
Okej, hör på!
Jag vet att de flesta inte vill, men jag måste be er åka härifrån.
Det här lägret är nu i en obligatorisk evakueringszon.
Det här är det enda vi har. Vi kan inte bara åka.
Jag fattar, men branden är jättenära.
Ni är inte säkra här. Ni är säkra i Virgin River.
Nej, tro inte på honom.
Så tro på mig. Kom igen, Frank. Du känner mig.
Jag stöttade dig med Calvin. Det gör jag fortfarande.
Jag skulle aldrig be nån åka om det inte var nödvändigt.
Ni har mitt ord, och Jacks.
Vi måste åka, nu!
Okej, in i lastbilen!
Ta era grejer, bara det nödvändiga! Nu, kom igen!
Okej, ta några djupa andetag.
Muriel. Hej, förlåt. Var du här hela tiden?
En bra skådespelare väntar alltid i närheten.
-Vad behöver du? -Förlåt.
Kan du se till att nebulisatorn stannar över näsa och mun
och att du ser imma i botten mellan andetagen?
-Okej. -Okej, jag kommer strax.
Okej.
-Hej, Ava. -Hej, Mel.
-Jag valde fel tid att komma på besök. -Jag vet.
Branden är riktigt obehaglig.
-Är du på gården? Är allt bra? -Ja, jag är här.
Jag passar Chloe i några dagar medan Tara är i San Francisco.
Jag är mer lämpad att vara rolig moster än vårdare i en kris.
Jag blev inte tillsagd att evakuera, men det är mycket rök utanför.
Du gjorde rätt i att ringa.
Röken kan vara farlig för bebisar, även om man inte ser den.
Om vägarna är fria, kan du ta henne till kliniken?
Det skulle lugna oss båda.
Ska bli. Jag är där om 30 minuter.
-Okej, jag väntar. -Tack, Mel.
Du är uppenbarligen mer lämpad att vara mamma.
-Vi ses snart. -Ja.
Hejdå.
-Mel, det blir ingen imma. -Okej.
Vi möts upp efter en timme och åker tillbaka tillsammans.
Var försiktiga.
Okej, vi verkar ha fått volontärer till alla hem du ville evakuera tidigt.
Tack igen, Preacher.
Det är skönt att folk utanför syföreningen fortfarande tror på mig.
Du är en krigare för den här staden. Och när krigare skadas stöttar vi dem.
-Jag uppskattar det. -Självklart.
Allt kommer att ordna sig. Nick kan inte ställa till det så rejält.
-Är du säker på det? -Tja…
Några nyheter om brandmannen?
Inget än, men jag har inte pressat. Jag vill inte störa räddningschef Smith.
Jag stör gärna Nick,
om du fixar nåt att äta.
Kör till.
-Hej. -Två brandmän var vid klippväggen.
De försökte få till en bättre vinkel när ett träd föll och de tvingades hoppa.
Okej, andas bara. Du klarar dig, läkaren är här.
-Hej, det här är Jay. -Jay.
-Jag är dr Mullins. Det här är dr Hayek. -Hej.
Cameron, eller hur?
-Ja. -Känner ni varandra?
Mel och jag hjälpte Kaia förlösa ett barn via Facetime häromdagen.
-Hur känns det? -Som om en träbit sticker ut ur mitt ben.
Jag har tyvärr dåliga nyheter: En träbit sticker ut ur ditt ben.
-Få mig inte att skratta, det gör ont. -Noterat.
Skratt är inte alltid den bästa medicinen, men bra att du är munter.
Med tanke på allt…
Kaia sa att det inte finns utrymme att frigöra mig.
Så, vad är planen?
Ni har väl en plan?
Stanna.
-Varför är Lydie här? -Ingen aning.
Bad inte Hope henne åka för ett tag sen?
Lydie.
Vad gör ni här ute?
Vi skulle titta till Bert men såg dig. Du borde vara i stan.
Jag har bara några lådor kvar. Om ni hjälper till är jag klar i ett nafs.
Du har redan nog med grejer. Det är illa här ute, vi måste åka.
Inte förrän jag har allt i bilen.
Det är allt jag har kvar av Herb och Ricky.
Ricky är inte död. Han är på utbildning i San Diego.
Tänk om han inte kommer tillbaka? Nåt kan hända, olyckor händer.
-Han kan bli utplacerad… -Ricky kommer tillbaka.
Jag vet hur mycket du saknar honom. Jag saknar honom med.
Ricky skulle inte vilja att du riskerade ditt liv för minnessaker.
Dina minnen finns inte i huset.
De finns i ditt hjärta. Ingen brand kan ta dem ifrån dig.
Och du har redan fyra miljoner lådor i bilen.
Du klarar dig.
Okej.
-Okej, vi åker. -Okej.
Vi åker…
-Vill ni följa efter mig till stan? -Nej, åk du.
-Vi måste titta till Bert. Vi kommer sen. -Okej.
-Kör försiktigt. -Ni med. Ta hand om er.
Det hände bara en gång.
Men jag har återupplevt det varje dag.
Det har gått fyra månader, och jag vill att det ska sluta.
Det måste sluta.
Så jag kan gå vidare med mitt liv.
Och att ställa den tilltalade till svars kommer att låta dig göra det?
Jag hoppas verkligen det.
Tack för att du delade din historia. Det var väldigt modigt av dig.
Jag är ledsen att du tvingades återuppleva detaljerna.
Inga fler frågor, herr domare.
Ja.
Tack för att du är här, ms Sheridan.
Distriktsåklagaren och jag kanske inte håller med om målets fakta,
men vi håller med om att det var modigt att dela din historia.
Tack.
Om jag hade upplevt det du påstår att du har upplevt
skulle jag ha varit ett nervvrak.
Men du verkade lugn.
Kan du ha tagit nåt för att lugna nerverna idag?
Nej, jag har inte tagit nåt.
Men om du försöker antyda att jag har tagit Xanor förr är det ingen hemlighet.
Jag hade ett recept på grund av min ångest.
Jag försökte inte antyda nåt, men som domaren sa är du advokat.
Om du nämnde det måste du känna att det är relevant.
Protest.
Vittnar försvaret om ms Sheridans tankar eller tänker de låta henne göra det?
Bifalles.
Jag omformulerar frågan.
Har du nånsin druckit alkohol efter att ha tagit Xanor?
Ja.
Och kvällen i fråga?
-Blandade du Xanor och alkohol då? -Ja.
Är det möjligt att du inte minns vad du sa den kvällen?
Nej.
Jag minns varje detalj av den kvällen. Det är inpräntat i mitt minne.
Jaså?
Så vem blev utröstad ur Dancing with the Stars?
-Protest, relevans. -Hon sa att hon minns varje detalj.
-Vart vill du komma, advokaten? -Okej, glöm vad som visades på tv.
Minns du att Don friade tidigare den kvällen?
Ja, men han slängde bara ur sig det. Han var inte allvarlig.
Enligt min klient var det väldigt allvarligt.
Han ville gifta sig med dig,
tills han fick reda på ditt drog- och alkoholproblem och ändrade sig.
Det gjorde dig förkrossad och ute efter hämnd.
-Nej, så var det inte. -Protest, herr domare.
VI är alla lite hetlevrade just nu.
Vi tar 30 minuters paus så att alla kan lugna ner sig.
Okej, fokusera på mig.
Det är svårt att inte göra det. Du är precis framför mig.
-Vi kan ta dig härifrån och till kliniken. -Okej?
-Okej. -Ja.
-Vänta, kommer det att göra ont? -Ja, som fan.
-Ja. -Är du redo?
-Jag har dig. -Ja.
Alla lyfter på tre. Ett, två, tre…
-Vad fan är det? -Oförbrukad ammunition.
Vi måste åka innan nån blir skadad.
Var fan är Brady?
Hazel!
-Hazel! -Hördu!
-Är allt bra? -Min dotter.
-Vad hände? -Jag hittar henne inte. Hon lekte där.
Jag tror att hon sprang in i skogen. Snälla, hon är bara sex.
Jag ska hitta henne. Jag lovar.
-Hördu, Brady! Vart ska du? -Hennes dotter är vilse där ute.
Ge mig nycklarna.
Okej, här. Ta de här.
Få alla härifrån om branden kommer för nära.
Vi lämnar inte skogen förrän vi har hittat henne.
-Vad heter hon? -Hazel.
-Hazel! -Hazel!
Hej.
Kaia mår bra. Det var nån annan som blev skadad.
Vänta, hur visste du vad hon hette?
Jag må ligga ner, men jag är inte helt borta.
Jag hörde att det var oseriöst,
men det märks att du gillar henne, att du har caught feelings.
Lizzie lärde mig det.
Jag har caught feelings, men…
Jag vet inte. Jag vill inte pressa henne och sabba det.
-Får jag ge dig ett oönskat råd? -Skulle ett "nej" stoppa dig?
Berätta hur du känner.
Håll inte igen. Hon kanske känner likadant.
-Ja, men tänk om hon inte gör det? -Då förblev åtminstone inget osagt.
Hon mår bra just nu, men hon är en höjdare.
En riktig krigare som du.
Du vet av erfarenhet att allt kan hända i fält.
Så gott. Tack.
VILL ATT DU SKA VETA ATT JAG TÄNKER PÅ DIG DU ÄR DET ENDA JAG TÄNKER PÅ
Okej, jag ska ge dig vätskor medan Doc fixar och rengör ditt sår.
-Kan du se genom mitt ben? -Ja.
Titta, jag ser Kina.
Vad ska du göra med den?
Det är bättre om du inte vet.
-Vad? Är du den enda som får skämta? -Det är saltlösning.
Vi ska spola rent såret efter att Mel har gett dig lokalbedövning.
-Kommer det att göra ont? -Det är okej, det borde inte göra så ont.
Tack, allihop,
för att ni tar så väl hand om mig.
-Ingen orsak. -Jag var bara en glorifierad flyttgubbe.
Doc förtjänar äran.
-Han fattade rätt beslut i fält. -Tja…
Alla drog sitt strå till stacken idag, i och utanför fält.
Särskilt du och Kaia. Tack för ert mod.
Lydie! Det var då på tiden.
Vad tog dig så lång tid?
Jag tappade bort mig under en nostalgitripp.
Lyckligtvis hittade Lizzie och Denny mig på väg till Bert.
Vad är det?
De utfärdade precis en evakueringsorder för din zon.
Lizzie och Denny är kvar där ute.
Av alla federala domstolsbyggnader i världen…
Hej.
-Vittnar du i ett mål? -Det vet du.
-Vad gör du här? -Samma sak, faktiskt.
Men vi har paus.
Jag tror att min uppriktighet gjorde domaren upprörd.
Vad är det för mål?
Det är…
-Det är inte min ensak, förlåt. -Nej, det är lugnt. Jag är bara…
Glöm det.
Det är kul att se dig.
Det är alltid kul att se dig.
Men du, ge dem vad de tål. Ta inga fångar, för det är mitt jobb.
Brie.
-Får jag prata med dig? -Ja.
Sheridan.
Du fixar det här.
Hazel!
Din mamma letar efter dig, gumman!
-Vi har ont om tid. Vi delar upp oss. -Nej, det är lätt att gå vilse i röken.
-Om vi inte delar… -Brady.
Jag tänker inte lämna skogen utan den lilla flickan eller dig.
Okej? Vi gör en genomsökning, tillsammans.
Ja.
Ja, okej.
-Hej. -Hej.
Du ser lite blek ut. När åt du sist?
Jag åt en ostburgare och en s'more igår kväll.
-Det känns som en evighet sen. -Det var det.
Du måste äta.
-Är Ava i väntrummet? -Nej.
Det är tomt just nu, så vi kan njuta av en ordentlig lunch.
-Och hon har inte ringt? -Nej.
Men täckningen är ojämn. Jag vet inte ens om min mobil funkar.
Hon skulle vara här för en halvtimme sen.
Det har gått över en timme, så jag ska titta till henne.
-Doc och Cameron borde klara sig. -Ja. Ta med några kalkonskivor.
-Du kan linda dem runt ostpinnarna. -Tack.
-Vill du att jag följer med? -Nej, jag klarar mig.
-Pojkarna behöver nån som tar hand om dem. -Det är sant.
De två skulle bränna ner stället.
-Okej. Det var för tidigt, eller hur? -Det var…
Glöm att jag sa det och kom tillbaka oskadd.
Okej.
Hazel!
Det kommer att bli hett här.
Jack!
Gick det bra?
Ja.
Hazel!
Ja, det är bra.
Hazel!
Okej, tack.
-Fortfarande inget? -Nej.
Lydie?
Hur kom du hit så fort? Vi utfärdade precis varningen.
Jag följde den ursprungliga planen.
-På eget initiativ. -Hope.
-Okej, jag skickade Lizzie och Denny… -Efter jag sa att jag skulle fixa det?
Gick du bakom min rygg och satte liv i fara?
Om det inte vore för dem skulle jag fortfarande vara där ute.
Ja, men nu är de där ute.
Mobilnätet ligger nere,
så om de inte lyssnar på bilradion vet de inte att de är i fara.
Jag vet inte om de vet vad en bilradio är.
-Kan ni inte skicka dit nån? -Inte nu.
Branden är nånstans mellan 4 och 5 på skalan.
Det är så illa att de evakuerar brandmännen.
Vi kan bara hoppas att de kommer tillbaka oskadda.
Nick, jag är ledsen.
Det här var ett stort misstag,
ett som bevisar att du inte är lämpad att vara borgmästare.
-Ofattbart. -Jag har aldrig sett nåt liknande.
Denny, stanna!
Vad ska vi göra?
-Vända om. -Bert, då?
Förhoppningsvis har han redan åkt. Ingen kan ta sig runt det här.
Jag ber er bortse från försvarets tidigare försök
att karaktärisera ms Sheridans motiv för att vara här idag.
Ni får fortsätta.
Men ingen mer teater, från nån av er.
Tack, herr domare.
Jag omformulerar mig.
Ms Sheridan.
Sa din goda vän, som råkar vara distriktsåklagaren,
att hennes mål mot min klient var svagt och att hon behövde fler vittnen?
Hon sa att mitt vittnesmål kunde göra skillnad,
men först efter jag sa att jag tänkte göra en anmälan.
-För att hämnas på Don. -Absolut inte.
Jag har blivit dumpad många gånger.
Jag har aldrig hämnats genom att anklaga dem för våldtäkt.
Så,
varför anmälde du det inte för fyra månader sen?
Varför vänta tills din vän väckte åtal?
Ärligt talat,
för att jag var rädd.
Som vi har fastslagit
är jag advokat.
Jag vet hur mål som det här går.
Advokater som du försöker krossa kvinnor som mig
för att juryn inte ska tro på nåt jag säger.
Vem försöker karaktärisera vems motiv nu?
Jag tror du menar att du inte gjorde en anmälan
då du visste att din historia, om det var ditt mål, aldrig skulle hålla.
Inga fler frågor.
-Åklagarsidan har fler frågor. -Jag misstänkte det. Varsågod.
Var det vad du menade,
att du var rädd att din historia inte skulle hålla?
Nej.
Det jag försökte säga är att jag inte anmälde det
för att jag inte ville sitta här och misskrediteras av nån försvarsadvokat
som spelar hjälte för sin klient.
Jag vet hur det här slutar. Jag har spelat hjälte förut.
Men nu
vet jag
att riktiga hjältar inte är välbetalda, välklädda advokater
som kommer med inövade argument från tryggheten deras rättssal erbjuder.
Riktiga hjältar
är de med modet att göra det rätta,
som går mot det de flesta skulle fly från.
Där är hon.
Hazel.
-Kom nu. -Lägg den här mot munnen.
Såja. Din mamma letar efter dig.
-Vi ska hämta henne. -Redo?
Det är okej.
De är människorna som övervinner sina rädslor…
…som möter det okända…
Hans hjärtfrekvens skjuter i höjden. Han behöver vätskor.
Ska bli.
…och håller fast vid sin tro…
…även när de har oddsen emot sig.
Och jag hoppas,
om du hamnar i min position, att du kan hålla fast vid din tro.
För i ett land där en av sex kvinnor utsätts för sexuella övergrepp
och där fler kvinnor dödas av sin sambo, i det här århundradet,
än män som har dött i krig…
…kanske du en dag gör det.
Inga fler frågor.
Har du ingenstans att vara?
Jag tänkte stanna och se till att allt var bra.
Det är inte bra.
Inte än, åtminstone.
Men…
…för första gången på länge tror jag att det kan bli det snart.
Om du nånsin vill prata om det
lyssnar jag gärna.
Det vore fint.
Det är min mamma. Förlåt, en sekund.
Hej, mamma.
Va? Vad är det?
Okej, sakta ner.
Okej, jag kommer så fort jag kan.
Det brinner i Virgin River.
-Vi har henne. -Hon mår bra.
En trädkrona exploderade, och hon blev rädd.
-Det lät så högt! -Jag vet.
-Du är säker nu. -Kom igen.
Okej, jag har henne.
Ett, två, tre, upp. Såja.
Jag följer efter dig till stan.
-Tack för att du hjälpte mig idag. -Tack för att du hjälpte mig i Irak.
JAG ÅKER TILL AVA JAG ÄLSKAR DIG
EVAKUERINGSORDER FÖR SOUTH HILLS
Brady, jag måste dra! Mel kan vara i fara!
-Åk! Vi ses på baren. -Okej.
-Vad missar vi här? -Han får hjärtstillestånd.
Jag börjar med bröstkompressioner.
-Herregud, vad ska vi göra? -Jag vet inte.
Herregud.
Ava!
Chloe.
Herregud.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson