Szia!
Hova mész?
Csak futni.
Azt hittem, megbeszéljük.
Nézd! Tudom, magyarázatot szeretnél kapni,
és meg is érdemled, én csak…
Szívem,
nem csak a magyarázatról van szó. Tudni szeretném, mi jár a fejedben.
Tudom.
Nem tudom.
Csak azt tudom, hogy a testem nem akarja többé.
Tudom, milyen nehéz volt neked,
és nem akarom megnehezíteni…
de megbeszéljük?
Te mondtad, hogy nyíljak meg előtted, kérlek, ne lökj el magadtól!
Nem löklek el, édesem, én csak…
Elmenekülsz.
Mármint szó szerint.
Nézd, megértelek!
Fáj.
Ahogy nekem is.
De nem vagy egyedül.
Oké? Én végig melletted leszek.
Tudom.
Tudom, de muszáj kiszellőztetnem a fejemet.
És mit szólnál inkább egy túrához?
Velem.
Oké.
Hihetetlen, hogy még sütöttem is ennek a nőnek!
Hope, így is nehéz a helyzet, ne tetézd, kérlek!
Nem tehetek róla! Rose nemsokára itt lesz, bennem pedig megy fel a pumpa!
Ötven év, Vernon!
Ötven éven át hazudott neked, és eltitkolta, hogy van egy fiad!
Beszélni fogok vele erről.
Nem kell könnyedén megbocsátanod neki! Én nem tenném, az biztos!
Ne aggódj! Pontosan tudom, mit akarok mondani neki.
Én is pontosan tudom, melyik szeletet adom neki.
Mi az? Nem tettem bele mérget, ha erre gondolsz.
Egy pár kissé megégett,
a szebbeket a kedves embereknek tartogatom.
Ígérd meg, hogy kedves leszel vele!
Ez nagyon fontos pillanat Denny számára, szeretném, ha jó benyomást keltenénk.
Tudod, mit szoktam mondani.
Ha nem tudsz semmi jót mondani valakiről, mondd a háta mögött!
Megjöttünk!
Vernon!
Szia, Rose!
Rég találkoztunk.
Ötven éve.
De ki számolja?
Hope McCrea, a város polgármestere, Vernon felesége.
A sorrend változó.
Tudod, örülök annak…
hogy megnyíltál előttem tegnap este.
Tudom, hogy új terep volt számodra.
De nem is volt annyira rázós.
Kösz, hogy megkönnyítetted!
Örülök, hogy jobban megismerhetlek.
Mit terveztél mára?
Durva dolgokat.
Kiváltom Jay gyógyszereit, veszek neki fehérjeport.
Amíg át nem helyeznek, és ő haza nem megy Coloradóba, addig ápolom.
Az erdőtűzszezon után visszamész?
Igen. El kell intéznem pár dolgot a házzal és a válással kapcsolatban is.
Nem fogsz unatkozni.
Nem irigyellek.
Figyelj! Ez a jövőbeli énem gondja.
A mostani énem épp arra gondol, milyen finom lesz
az „Ahogy anya készítette” menüd ma este.
Várjunk!
Te is eljössz?
Úgy bizony!
És a tökéletes édes bundás kenyered után
a valaha készült legjobb ételt várom el,
de csak lazán!
- Szia! - Szia!
Korán távoztál ma reggel.
Igen, csak meg akartam győződni arról,
hogy minden készen áll-e.
Dokinak ma családi programja van.
Elég sok dolgod lesz.
- Akkor ma csak ketten vagyunk? - Csak ketten.
És rengeteg páciens odakint. Jobb lenne, ha…
- Jobb, ha… - Igen.
A kávé kész. Megyek, előkészítem a kartonokat.
- Muriel! - Egy szót se többet!
De a jó hír, hogy Lydie azt mondta, odaköltözhetek hozzá,
és a hajszárítója is…
Nem kell elköltöznöd.
De igen.
A nap nagy részét együtt töltjük.
Jobb, ha éjszaka elkerüljük a kísértést, nem igaz?
Itt mindig kitisztul a fejem.
Denny ezt shinrin-yokunak hívja. Terápia a természetben.
Még mindig lenyűgöző, ugye? A történtek után is.
Szép metafora.
Mi az? Csak azt mondom, az erdő sok mindent kibír.
Ahogy te is. Menjünk erre! Mutatok valamit.
Angel's Peak?
Igen, innen annyira szép a kilátás,
hogy akár még a nézőpontod, a hangulatod is megváltozhat.
Jack, nem hiszem, hogy a kilátás képes erre.
Mit érzel?
Tudom, már nem akarsz próbálkozni,
de nem tudom, mit érzel pontosan.
Szerinted mit érzek? Komolyan. Egész életemben ezt akartam.
És mindemellett a teher mellett úgy érzem, cserben hagylak.
- Szörnyen érzem magam! - Nem hagysz cserben.
De igen. Tudom, mennyire szeretnél apa lenni.
Ez miattad van.
Úgy értem, ez volt az álmod. Ezt akartad.
Gyönyörű álom volt, és már az én álmom is.
Tudom, de már nem akarom erőltetni.
Nem mindenkivel történik meg a csoda.
Éveken át próbálkoztam, de csak a gyász maradt.
Tudom, és ezt nem is hagyom figyelmen kívül, egy pillanatra sem.
Nem akarom, hogy a vágyaim miatt szenvedj.
Más módon is lehet családunk.
Tudom, hogy ez önzően hangzik,
és utálom magam, amiért hangosan is kimondom,
de mindig is saját gyereket akartam.
A kisbabám arcán látni akartam
anyám mogyoróbarna szemeit, hallani apám nevetését.
Ez nem önző dolog.
Szerintem gyönyörű.
Kapcsolódni akarsz hozzájuk. Megértem.
És a béranyaság?
Nézd! Igen, gondoltam már erre,
de fizikailag és érzelmileg is kimerítő.
Nem akarom ismét kitenni ennek a testem
vagy a szívem.
Nagyon hittem ebben a terhességben.
Nem bírnék el egy újabb veszteséget.
Nyilvánvalóan más út vár rám,
megpróbálom ezt elfogadni.
Jól telt a repülőút?
Igen. Köszönöm!
Denny azt mesélte, van egy könyvkiadód.
Így van. Majdnem 30 éve vagyok a szakmában,
Biztosan inspirál történetek kitalálására.
És milyen volt az esőzés? Seattle-ben jóval több eső esett a szokottnál.
Jó lett volna, ha itt is esik a futótűz idején.
Igen, az borzasztó volt. Nagyon aggódtam értetek.
- Örülök, hogy már vége van. - Igen.
És hogy mind itt vagytok. Sokat jelent, hogy együtt van a családom.
- Alig várom, hogy megismerd Lizzie-t! - Én is.
Mostanában csak róla beszél.
- Gyerekszerelem. - Igen.
Hatalmas dolog.
Igen, az.
Jól van. Sok mindent kell megbeszélnetek,
magatokra hagyunk titeket.
Izzaszd meg!
Oké.
- Ebédnél találkozunk. - Igen.
ALIGÁTORVÉDEK
BÜNTETŐ SASOK
- Szia! - Hadd álljak be, edző!
Még szép, hogy beállsz!
És remélem, hogy „az egyetemen baseballoztam” nem füllentés volt,
mert ez durva meccs lesz.
Durva meccs? Mi olyan rossz az Aligátorvédekben?
Ügyfeleket és bázisokat lopnak, oké?
Számíthatsz rám.
Jól van. Remélem is!
Köszönöm, hogy ma beugorhatok!
Nos, nem érted tettem.
A győzelemért tettem.
Kezdünk!
SMARAGD FATELEP - FŐKÖNYVI SZÁMLÁK KATEGÓRIÁNKÉNTI ÖSSZEFOGLALÓ
- Kopp-kopp! - Szia!
Szia! Remélem, nem zavarok.
Nem, egyáltalán nem. Mi újság?
Hazel kapott egy új játékot a múltkori adományozáson,
gondoltam, ha később ráérsz,
átjöhetnél társasozni és hamburgerezni.
Persze. Igen.
Munka után beugrom.
- Hozzak valamit? - Csak a játékszenvedélyedet.
Mi komolyan vesszük a játékot.
Akkor később.
Szia!
LAKÓKOCSIK ÁTALAKÍTÁSA
Átalakítás? Miért?
GARBERVILLE AUTÓSZERVIZ WALKER ROAD 176., GARBERVILLE, KALIFORNIA
Annyiszor gondolkodtam már azon, hogy mit szeretnék mondani neked,
de most, hogy itt vagy, nem találom a szavakat.
Semmi baj, Vernon!
Csak tedd fel a kérdést!
Miért nem mondtad el?
Hogy nekem, hogy nekünk van egy fiunk?
Mert azt mondtad, hogy nem akarsz apa lenni.
Az, hogy akkor azt mondtam, nem akarok apa lenni,
nem jelenti azt, hogy nem vállaltam volna felelősséget a gyerekünkért.
Tudom, de szerettelek, ezért nem engedhettem.
Nem akartam, hogy feladd az álmaidat. Se miatta, se miattam.
De nem volt jogod meghozni ezt a döntést.
És akkor az volt az álmom, hogy együtt legyünk.
Nem, ez nem igaz.
Tudom, hogy szerettél, de apád nyomdokaiba akartál lépni,
orvosként.
Egyértelművé tetted, hogy ez a legfontosabb számodra.
Nem. Te voltál a legfontosabb számomra.
És te szó nélkül leléptél, Rose!
- El sem búcsúztál! - A levélben, amit küldtem…
Azt írtad, beleszerettél valaki másba.
Igaz volt egyáltalán?
Szerettelek, Rose!
De már egyértelmű számomra,
hogy te nem szerettél.
Vagy nem tudtad, hogyan szeress.
Különben elmondtad volna az igazat.
Bár értenéd a lényeget, Vernon!
Azért tettem, amit tettem, mert szerettelek!
Hogyne…
Egy cseppet sem bízom abban a nőben.
Hogy lehet egy ilyen dolgot eltitkolni?
Szegény Doki!
Mindig is kíváncsi voltam, milyen lenne, ha Nick és én szülők lennénk,
de az, hogy kiderül, hogy van egy gyereked, és nem is tudtál róla?
- Felfoghatatlan! - Ezen nem lehet túllépni!
Pedig muszáj lesz. Denny miatt.
Évek óta próbálok közelebb kerülni Nick testvéréhez, Melissához.
Azt már megtanultam, hogy az együttéléshez nem kell kedvelni a másikat.
Rose legalább Seattle-ben él.
Erről ennyit. Van ennél fontosabb.
Legyen állatsimogató a karneválon, vagy ne?
Jó lenne, de nem túl nagy macera?
Szerinted túl tudnak majd lépni ezen?
Az elején kicsit kínos volt, de ez érthető, nem?
Teljesen érthető.
Mindketten azt mondták, békét szeretnének, legbelül tudom, hogy képesek rá.
Imádom, hogy optimista vagy!
A család sokat jelent nekem.
Miután anyám meghalt, Rose nagyi és apa próbáltak megismertetni a kultúrámmal.
Japán iskolába írattak be, hogy közelebb kerüljek anyához, okaasanhoz.
Klassz, hogy ezt megtették érted.
Igen.
Aztán, amikor apám váratlanul meghalt,
a saját fenntartásai ellenére nagyi mesélt Dokiról, a nagyapámról.
Hogy ne legyek egyedül, ha vele valami történne.
Mindkettejük számára nagyon fontos vagy.
Ezért kell optimistának maradnom, mert különben
be kell ismernem, hogy a két utolsó élő rokonom
talán sosem lesz már egy szobában.
És nem akarok erre gondolni…
Nem gondolunk erre!
Játék!
Gyerünk, Brie!
Hajrá, Brie! Gyerünk!
Oké!
Gyerünk!
Beért!
Kiestél!
- Ügyes, Valenzuela! - Jó, hogy elkaptad, Sheridan!
Kívánj szerencsét!
Sok szerencsét!
Mondd csak, Brie, mi a helyzet veled és azzal a pasassal?
Vagyis az izomkolosszussal?
Mi? Semmi.
Oké. Ha te nem játszol vele, akkor majd én!
Oké.
Jaj, elnézést! Nem tudtam…
Semmi gond! Csak leejtettem a tollat, de már meg is van.
Remek.
Igen. Kellene valami?
Csak Mrs. Watson receptjeit kerestem.
Említette, hogy a vérnyomáscsökkentője
nem vált be annyira, mint remélte.
Meg akartam nézni, hogy mi volt még felírva…
- Ez gyors volt. Kösz! - Nagyon jó munkaerő vagyok.
Igen, az vagy. Tisztelem, amit csinálsz.
Én pedig azt, amit te csinálsz. Szeretném, ha Doki is tisztelné.
Én is.
De őszintén szólva, ez egy kisváros,
és szerintem butaság azt hinni, hogy egy munkahelyen
sosem alakul ki személyes kapcsolat.
Igen, ez igaz.
Nagyrészt a munkahelyemen vagyok, esetleg a városban,
és csak a páciensekkel találkozom.
Jobb egy munkatárssal randizni, mint egy pácienssel.
- Igaz? - Igaz.
A lehetőségeid korlátozottak. És ott van a kompatibilitás is…
Eléggé leszűkül a kör.
Nem mintha mi összeillenénk. Papíron.
Igen, ez nagyon váratlanul történt.
- Nem ezt kerestem. - Igen, én tudom!
Oké, akkor azt hiszem, jobb, ha elfelejtjük az egészet!
- Gondolom. - Oké.
Én most…
Nekem…
Oké, séf, mi következik?
Meg kell teremtenünk a kontextust az ételekkel kapcsolatban.
Elmondhatnád nekik, hogy ezt a menüt csodálatos édesanyám
tiszteletére alkottam meg,
akit nem látok annyiszor, mint azt szeretném.
És hogy egy anya-fia összeolvadást akartam létrehozni.
Ez félreérthetőbb, mint gondolnád.
Igen. Jobb lenne, ha írnék egy szöveget, vagy ilyesmi.
Várunk valami híres ételkritikust, akiről nem tudok?
Nem ételkritikust. Kaiát.
Le akarod nyűgözni.
Igen. Igen, így van.
Láttam, hogy néz rád.
A konyhai teljesítményed se javítani, se rontani nem fog a dolgon.
Persze! Ezt kóstold meg!
Oké. Helyesbítek, sokat javíthat a dolgon.
Istenem!
És milyen ez az út, ami rád vár?
Szeretnélek elkísérni erre az útra.
Persze, ez természetes.
De nem tudom, hogy a szülővé válásunk része-e ennek az útnak.
Tudod, négy vetélésen és egy halvaszülésen vagyok túl.
A kisbabámnak esélye sem volt az életre.
- Tudom. - Nem, nem tudod.
Nem tudod. Sosem fogod megtudni, milyen érzés.
Bocs, nem akarok azzal jönni, hogy „én nő vagyok, te ezt nem értheted”,
tudom, hogy ez számodra is veszteség volt.
Igen, az volt.
Most is az. De nem úgy, mint számodra. Megértem.
Éreztem, ahogy fogom őket.
Minden alkalommal. Mindegyiket.
Mellettem voltak. Nagyon közel.
Szeretném ezt megadni neked.
Tudom. Én is szeretném, de az élet nem így működik.
Szóval ezt egy jelnek veszem.
Igazad volt ma reggel. Menekülök.
Elmenekültem Los Angelesből.
De másképp nem botlottam volna beléd.
A sors akarta így.
Most is ezt teszem. Menekülök, vár a következő dolog.
Megmutatnád végre azt a francos kilátást?
Már nem akarok erről beszélni.
Nem tudom, menni fog-e.
Miért?
Szerintem eltévedtünk.
Hát persze.
Persze.
Ajjaj!
Óriáskerék vagy dodzsem?
Dodzsem.
Az háromszor annyiba kerül.
Akkor óriáskerék.
Hűha! Ő az.
Nagyon csinos.
Vernonnak mindig jó ízlése volt.
Mindenki viselkedjen rendesen!
De főleg te!
Hölgyeim!
- Helló! - Hope!
Hol van Vernon? Azt hittem, itt találkozunk.
Sajnos a beszélgetésünk nem sült el jól, nem csatlakozik hozzánk.
Értem. Ha megbocsátotok, hazamegyek, megnézem a férjemet.
Denny és Lizzie ott vannak.
- Örvendtem. - Szintúgy.
- Szia! - Szia!
- Szia! Tetszik a hely?
- Igen. - Remek.
- Igen. - Ő Lizzie.
Nagyon sokat hallottam már rólad!
GARBERVILLE AUTÓSZERVIZ WALKER ROAD 176.
Tedd oda! Utána ez jön ide.
Nem kell az egész szállítmányt egy lakókocsiban tárolnunk.
- Hány kocsi kell? - Amennyi csak van.
Ennél csak több lesz.
Itt van öt csomag.
Jól néz ki, Jimmy!
Még egy kiló.
- Ez már készen van. - Fantasztikus.
Szállítsátok el a kempingbe!
Jack örömmel segít majd egy másik rászoruló családon.
Oké, az az oldal kész…
Francba!
Oké, fiúk! Ezt tegyük össze, aztán menjünk!
- Igen, főnök! - Indulás!
Oké, húzzunk innen!
Oké, csak a napot kell követnünk. Dél-délnyugat felé kell mennünk.
Milyen napot? Be van borulva.
Ott van az égen! Gyere!
Én nem látom. Hol van? Hahó!
Nem látom a fényt a felhők miatt, az erdőt a fák miatt.
Kérlek! Azt teszem, amire kértél.
Kiviszlek innen, oké?
Nyilvánvalóan hülye ötlet volt. Sajnálom!
Úgy tűnik, nincs szerencsénk. Komolyan, nem értem!
Jó emberek vagyunk, nem? Miért rúg belénk még egyet az élet,
mielőtt felállnánk? Most meg eltévedtünk az erdőben!
Eltévedtünk az erdőben!
Mégis mi jöhet még?
Ez valami vicc?
Ne már!
Ez valami rohadt vicc?
Legalább a humorérzékünk megvan még.
Nézd! Tudom, hogy elveszettnek érzed magad,
de megígérem, hogy együtt kijutunk ebből az erdőből.
A szó szerinti vagy a metaforikus erdőből?
- Mindkettőből. - Mi?
Hála Istennek!
Istenem!
A francba, mi nyertünk volna!
Öt ponttal vezettek.
Én nyomás alatt teljesítek a legjobban, szóval…
Köszönöm, hogy eljöttél!
Nagyon szívesen!
Tudod, jól szórakoztam.
Nem olyan jól, mint a kollégáim. Ők a legnagyobb rajongóid.
És te?
Nem voltál rossz. Egy kezdőhöz képest.
Kezdő?
Várj!
- Nem akarom, hogy megfázz. - Kösz!
Elkísérlek a kocsiig, oké?
Vernon!
Jól vagy?
Igen.
Tudod, nem túl gyakran van alkalmad visszatekinteni az életedre, és rájönni,
hogy pontosan úgy alakult, ahogy alakulnia kellett.
Hogy érted?
Kétféleképpen is alakulhatott volna.
De csak egy út vezetett hozzád.
És ezért nagyon hálás vagyok.
Jaj, Vernon!
Nem tudom, hogyan fogok megbocsátani Rose-nak.
Talán nem is kell.
Az utolsó páciensed nem jön az eső miatt, szóval korán hazamehetsz.
És te…
Nem. Ma reggel mindent összepakoltam, a kocsimban van a holmim.
Egyenesen Lydie-hez megyek.
Nos, örültem, hogy nálam laktál,
még ha rövid ideig is.
Jó volt nálad lakni.
Cameron…
Nem gondoltam komolyan, hogy nem illünk össze. De szomorú vagyok.
Azért, mert nem bontakozhat ki ez a nem várt kapcsolat.
Igen, én is szomorú vagyok. Ezer éve nem éreztem így senki iránt.
Tudom. És nem akarom, hogy vége legyen
Doki miatt.
Olyanok vagyunk, mint Rómeó és Júlia.
Nekik sem jött össze a dolog.
Igen, de szerintem nekünk összejöhet.
Tényleg?
Igen, tényleg.
Oké.
Találjuk meg a módját!
Lenyűgöző látni, hogy egy korodbeli nő ilyen kiemelkedő munkát végez
az önkormányzatnál.
Ezt megmondanád anyámnak?
Örömmel.
Mondd csak, Denny, Lizzie-n kívül
mi tartja fenn az érdeklődésedet Virgin Riverben?
- Megismerem a nagyapámat. - Biztos van időd más dolgokra is.
Igen, túrázásra, sziklamászásra, horgászatra.
Lehet, hogy egy autóműhelyben fogok dolgozni. A pillanatnak élek.
Megértem, miért, de olyan hosszú élet áll előtted, Denny,
még annyi mindent tapasztalhatsz.
Biztos, hogy lemondasz a Stanfordról?
És mi lesz az utazással?
Amikor a tesztem pozitív lett, nem az volt az első gondolatom,
hogy le fogok-e diplomázni, vagy hogy megmászom-e a Kilimandzsárót.
A szerelemre gondoltam.
Azt hittem, már nem talál rám a szerelem, amíg meg nem ismertem Lizzie-t.
Csak az a fontos, hogy vele legyek.
Igen, azt látom.
És milyen volt a beszélgetés nagyapával?
Nem ment olyan jól, de ez várható volt.
Minden érintett számára felkavaró a dolog.
És nem hibáztatom Vernont a reakciója miatt.
Sajnálom, hogy nem tudtuk megoldani, pedig fontos volt számodra.
De megpróbáltad.
Megpróbáltuk.
És bár nem ugyanúgy látjuk a dolgokat,
hajlandó vagyok magunk mögött hagyni a múltat.
- Vernon, nem kell… - Tudod, Rose,
mindig is bánni fogom,
hogy nem volt esélyem megismerni Ryant,
nem hagyom, hogy ezzel elszúrjam
a második esélyemet, hogy megismerjem Dennyt.
Köszönöm, Vernon!
Szeretném, ha tudnád,
hogy nagyon sajnálom!
Nagyra értékelem, Rose!
Úgy hallottam, újítottak a menün.
Csatlakozhatunk?
Üljetek le!
Lenyűgöző, nem igaz?
Igen, az.
Nem csak a kilátást akartam megmutatni.
Nekem is el kell mondanom valamit neked.
Tudom, azt mondtam, hogy amikor Virgin Riverbe jöttem,
tudtam, hogy szeretnék itt egy bárt.
Egy új életet.
De nem ez a teljes igazság.
A költözéskor el voltam veszve.
Padlón voltam.
Nem dolgoztam fel a testvérem halálát,
és amikor Lonergan meghalt,
átadtam magam a sötétségnek.
És nem tudtam kijutni.
Próbálkoztam.
Jack!
Erről fogalmam sem volt.
De…
úgy döntöttem, nem adom fel.
Tudom, milyen nehéz ez. Hidd el, tudom!
De nem szabad feladnunk!
Még teljesülhet az álmunk, Mel!
Lehet, hogy nem úgy, ahogy azt gondoltuk.
Lehet, hogy nem akkor, amikor mi gondoltuk.
De teljesülhet.
Lehet, hogy a gyerekeink nem öröklik majd anyukád szemeit,
de lehetnek ugyanolyan együttérzőek,
vagy zenekedvelők, mint ő.
Megtaníthatjuk nekik.
Ha még mindig ezt akarod.
Igen. Még mindig ezt akarom.
Hercegnős társas. Jó, mi?
Tetszik.
Ez a tiéd, Brady!
Micsoda? Az enyém?
- Kösz! - Szívesen!
Szerintem ez azt jelenti, hogy te nyertél.
Tényleg? Azt jelenti?
Általában azért csalunk, hogy mi nyerhessünk.
- Csalás történik? - Mi? Nem!
Mehetek rajzolni?
Persze, édesem!
Nyugodtan leveheted.
Mit? Ezeket? Nekem tetszik.
Gyerekkoromban a nővéreim mindig így öltöztettek fel.
Akkor ezért bánsz olyan jól Hazellel.
Jobban belegondolva, mindenben jó vagy.
Kivéve az őszinteségben.
Számomra őszintén hangzott.
Gyerekként azért hazudtam, hogy megvédjem a nővéreimet.
És magamat is.
Azt hiszem, szokássá vált.
Csak megvédted a szeretteidet.
Igen.
Bár az exem nem így látta.
Talán olyannal kellene lenned, aki értékeli azt, aki vagy.
Még van egy kis munkám.
De kösz a meghívást!
Remek volt.
Le kell fektetnem Hazelt.
Várj! Ne fáradj!
Ne fáradj, majd én!
- Biztos? - Igen.
Még egyszer kösz!
Brady!
Ne kételkedj magadban!
- Szia! - Szia!
Jobban vagy?
Igen, kösz!
Ha nem gond, elviszem a plusz takarókat az evakuáltaknak.
Oké.
Aztán hozok kóstolót Atya új menüjéből.
Oké. Mindenből kérek!
Oké. Ahogy szeretnéd.
JACK BÁRJA
Oké.
Szóval van itt nekünk
jamaicai sült csirke keksszel,
kék tarisznyarákos sajtos tészta, és a legkülönlegesebb,
füstölt őzhús csilivel.
Csak ránézek, és már kajakómában is vagyok!
Anyám mindig azt mondta, minden, amit főzöl,
legyen szerelem első kóstolásra!
Ezt „Tüzes Vadhúsnak” neveztem el egy ismerősömről.
Remélem, nem égeted meg magad vele.
Hűha!
Állandóan lenyűgözöl!
Komolyan, anyukád nagyon büszke lenne.
Mesélj még egy kicsit erről a „Tüzes Vadhúsról”!
Majd a desszertnél.
Hozhatok egy italt?
Van egy 21 éves Fuenteseca Reserva tequilám,
amit egy különleges alkalomra tartogattam.
Ez drágának és finomnak hangzik. Jöhet!
Oké.
Szia! Hívtalak, de nem vetted fel.
Hagyj üzenetet!
Most jött a hír. Futótűz tört ki Alaszkában.
- Holnap indulunk. - Azt hittem, nem tudsz…
Dolgozni nem tudok. De parancsokat adni még igen.
Én leszek a műveleti parancsnok.
Ami azt jelenti, hogy te fogod vezetni a csapatot.
Hogy én? Azt mondtad, nem állok készen.
Tévedtem.
Kell valaki a csapatban, akiben megbízhatok.
Benne vagy a csapatban?
Utálok sietve enni, be kell pakolnom, ha holnap elmegyek.
- Befejezhetnénk ezt később nálad? - Igen, persze.
Mint mondtam, Kaia imádja a munkáját, és én mindig a munkája része leszek.
Nem számít, kivel dolgozik.
Hozzám jön haza.
Tessék.
Köszönöm!
Tudod, nagyon sokat jelent nekem,
hogy meg tudtatok egyezni nagyapával.
Apa halála óta
minden nagyon nehéz.
Igen.
Szóval köszönöm!
Jó érzés az egész családomat egy fedél alatt látni.
Igen. Boldog vagyok, ha te boldog vagy, Denny!
Bár a beszélgetés nagyapáddal
emlékeztetett valamire.
A fiatalon hozott döntéseinkre.
Amik befolyásolhatják az életünket.
Értem.
Szerintem hibát követsz el akkor, ha Virgin Riverben maradsz.
- Jack! - Mi a fenét csinálsz, Brady?
A feliratot fordította: Krizák Klaudia