Det er her.
Ved du, hvad du vil sige?
"Hej, jeg hedder Mel. Jeg er din datter."
- Hold dig til fakta. - Ja.
Og langsomt videre til dybere spørgsmål.
Ikke?
Og hvis alt andet fejler, kan vi tale om, at vi begge elsker hytter.
- Det ligger i generne. - Det er måske dumt.
Det er meget at komme med juleaften.
Ikke? Eller overhovedet.
Jeg bør måske lade fortiden være.
Det kan du.
Jeg kan bakke og køre, hvis du vil.
Eller måske er jeg bare nervøs og bør fortsætte.
Du bør nok finde ud af, hvad du vil sige,
for han står i døren og stirrer på os.
Okay.
- Hej. - Overså I "Ingen sælgere"-skiltet?
Nej. Vi så det.
Kommer der mange sælgere her?
Nej, på grund af skiltet.
Ja. Det giver mening.
Hvis du ikke sælger noget, hvad vil du så?
Det kommer an på... Er du Everett Reid?
Hvem spørger?
Hans datter.
Jeg hedder Mel Monroe.
Jeg fandt nogle kærlighedsbreve til min mor, Sarah Jensen,
fra for 37 år siden,
og jeg vil tale med manden, som skrev dem.
Gid, jeg kunne hjælpe, men jeg er ikke manden, du søger.
Okay.
Kender du ham? Ved du, hvor jeg kan finde ham?
Desværre ikke.
Okay.
Nå...
- Undskyld mig et øjeblik. - Ja.
VIRGIN RIVERS SKOVHUGGERLEGE MESTER, 1976
Jeg braiserer en kanin. Et minut for længe, så bliver kødet til gummi.
Ja.
Har du brug for andet?
Det er fint.
Ja. Tak.
Undskyld, jeg ikke kan hjælpe med at finde det, du søger.
Det er okay.
Glædelig jul.
Nå?
Var det ham?
Ja.
Og han vil ikke have noget med mig at gøre.
Sikker på, du er okay?
Ja.
Han eksisterede ikke for to dage siden.
Jeg manglede ikke en far hele livet.
Du må godt være ked af det.
Ja, det er jeg.
Tydeligvis.
Nu ved jeg det i det mindste.
Hvad?
Jeg vidste ikke, om jeg ville have ham i mit liv.
Nu ved jeg, at jeg ikke gør det.
Han ombestemmer sig måske.
- Skriv et brev til ham. - Ikke flere breve.
- Postkort? - Seriøst, Jack.
Jeg...
Jeg vil have en ekstraordinær jul med dig
og vores familier, som vil være i vores liv.
- Okay? - Okay.
Kan vi tage ud og skøjte senere? Jeg...
Jeg skøjtede altid med min mor som lille.
Jeg ville gøre det i går, men vi tog på farjagt, så...
Ja, lad os det.
- Ja? - Ja.
Okay.
Hej, Charmaine.
- Hej, Mel. Undskyld forstyrrelsen. - Det er fint. Hvad er det?
Jeg gik tidligt fra arbejde, for jeg har stadig Braxton Hicks-veer.
Kan du se på det? Jeg vil ikke tilbringe juleaften på skadestuen.
Ja, jeg kører nu og møder dig på klinikken.
Godt. Tak. Jeg har en julegave til dig og Jack.
Jeg tager den med.
Okay. Vi ses om lidt.
- Okay. Farvel. - Farvel.
Er alt i orden?
Ja. Vi skal bare...
Vi skal købe en julegave til Charmaine.
Jeg bagte julesmåkager til alle, og nu har jeg ikke nok nisser.
Undskyld, jeg er nervøs.
Har din mor ikke svaret?
Nej. Jeg er som en forfølger, som ringer og skriver konstant.
Tag hen til Connie og tal med hende.
- Jeg kan tage med. - Det er fint. Jeg gør det alene.
Fokuser på konkurrencen. I skal i gang.
Hvordan ser det ud?
Vi har et lille teknisk problem.
Lizzies mor er ikke den eneste med en sprunget sikring.
- Nøddeknækkeren har også en. - Åh nej.
- Det er okay. - Har vi en ekstra?
Vi finder én efter morgenmaden. Denny og jeg leder.
Jeg troede, du gik over til Connie.
Ja, jeg spiser bare morgenmad først.
Jeg udsætter det igen, ikke?
Jeg har pølser i køleskabet.
Du får en pandekageburrito med.
Du er heldig.
Du godeste!
Åh gud!
- Det er så koldt. - Tænk, at du fik mig til det.
- Tænk, at du gjorde det. - Fordi jeg elsker dig.
Hvad sagde du?
Først kåber, så svar.
Ja. Jeg sagde intet. Du hørte intet, for jeg sagde intet.
Nej, det er én ting i livet, man husker, at man hørte.
Mente du det?
Ja, jeg...
Jeg mener det. Jeg ville ikke sige det, for du er ved at blive skilt...
Det er okay.
Det var rart at høre.
Jeg kan bare ikke love noget endnu.
"Jeg elsker dig" er et løfte.
Ja, jeg...
Jeg forstår.
Men det vigtigste er, at lige her,
lige nu er du, hvor du vil være.
Nej, jeg vil sidde ved en pejs, for jeg fryser.
Jeg... Jeg vil sidde ved pejsen med dig.
- Lad os komme afsted. - Ja.
Charmaine?
Hej.
- Åh gud. Er du okay? Hvad sker der? - Veerne blev værre.
Jeg glemte jeres gave.
- Det er okay. - Og tvillingernes far er her.
Hej, Mel.
Calvin.
Han stoppede mig ved min bil, og mine veer blev straks værre.
Jeg tog nøglen. Hun bør ikke køre.
Nej, hun bør ikke køre. Det har du ret i.
Men du fik måske veerne til at eskalere.
Se. Hvis du er bekymret for mig, så smut.
- Jeg må godt være her. Det er mine drenge. - Ja, og Charmaine er min patient.
Hvis hun ikke vil have det,
er jeg ligeglad med, om du er den biologiske far. Gå. Nu.
Diskussionen er ikke slut.
Okay.
Nu ved du, hvorfor jeg løj.
Nu ved jeg det.
Okay. Kom med ind i undersøgelsesrummet.
Lad os sørge for, at du ikke får børn juleaften. Okay?
Okay? Okay.
Ny plan.
Du klarer det.
- Okay. - Okay.
Vi er skuffede over jer.
Vi havde planlagt en hel weekend sammen.
Jeg lovede Mel en familiejul, og I ødelægger den.
Hvad har I at sige?
Jeg synes, jeres far er smålig.
Jeg er ikke smålig.
Jeg vil ikke holde jul med din kæreste.
- Jeg må ikke være glad. - Du må godt være glad.
Men du skilter med det.
Vil du se mig lide?
Skal jeg lide?
Det er dit valg.
Ikke, når han er her. Du er sindssyg, hvis du er uenig.
Hallo!
For det første. Far, "sindssyg"?
Og mor, fars anmodning er ikke uacceptabel.
Skal jeg lade, som om jeg har det elendigt?
Send ham hjem. Jack siger, det er en familiejul.
Ja, og hvis det fortsætter sådan her,
er Javier snart en del af familien.
Okay. Vi sender ikke Javi hjem.
Er det forstået?
Lad os se sådan her på det.
Da vi var børn, lærte I os, at familien er vigtig,
og at det er specielt at holde jul sammen.
Ved I hvad?
Dette er den første af mange juleaftener sammen.
Og jeg vil ikke køre mine børn, jeres børnebørn,
fra hus til hus, fordi I ikke kan opføre jer pænt i to døgn.
Og jeg skal giftes. Vil I have en invitation?
- Ja. - Selvfølgelig.
Godt. Så siger jeg det samme, som I sagde, da vi var børn.
I to forlader ikke rummet, før I har fundet en løsning.
Hej.
Må jeg komme ind?
Det er dit værelse.
Ja, jeg ville respektere dit privatliv
og samtidig invadere det ved at dukke op.
Gid, du havde vist respekt og fortalt mig om graviditeten.
Før du havde besluttet dig.
Jeg fortæller ikke din far om det.
Undskyld, jeg ikke sagde det.
Jeg havde ikke brug for hjælp.
Men jeg vil gerne have din støtte, hvis det er muligt.
Du er stadig teenager. Det er en forpligtelse for livet.
Det ved jeg.
Det gør Denny også.
Men vi gør det ikke alene.
Det kræver en landsby at opfostre et barn.
Vi har en hel by.
Du burde have ventet.
Vi planlagde det ikke.
Men hvis vi får barnet nu, kan Denny se sit barn blive voksen.
Hvis vi venter, vil han...
Han vil gå glip af meget.
Jeg er virkelig ked af, at han er syg.
Men du er min lille pige.
Du skal ikke ofre dit liv for ham
eller for en baby.
Det virker nok underligt,
for du havde en karriere, da du var på min alder.
Men jeg ser det ikke som et offer.
Jeg vil arbejde. Jeg elsker mit job.
Men jeg glæder mig så meget til at blive mor.
Og du skal være en del af det.
Så...
Vil du ikke nok acceptere det?
Hvis det er det, du ønsker...
...så vil jeg forsøge at støtte dig.
Kan du også forsøge at glæde dig lidt?
- Du bliver bedstemor. - Jeg er for ung til at være bedstemor.
Jeg skal have et sødere navn.
Det kan vi godt arrangere.
Her er den.
Farfar.
Nej, jeg...
Hvad er det?
Mit og Hopes bryllupsalbum.
Må jeg se det?
Ja.
Den bedste dag i mit liv.
Det kan blive dig og Lizzie, hvis I ønsker det.
Det tror jeg.
Jeg vil bare sikre mig, at vi er klar.
Vi skal tage os af et barn,
men Lizzie skal også tage sig af mig,
og det skal hun tænke lidt over.
Men det gør man altid i ægteskaber.
Ja, det sagde Lizzie, da vi talte om det,
men vi skal stadig overveje det.
Ja.
Du har et godt hjerte, så lyt til det.
Du ved, hvornår tiden er inde.
Det ser fantastisk ud, at blive gift.
Det var en perfekt dag.
Jeg ville give alt for at gøre det hele igen.
Så gør det.
Du og Hope talte om at forny jeres løfter.
Det er et stykke tid siden.
Så kom Hopes ulykke og min diagnose, så...
Du ved, hvornår tiden er inde.
Mel har brug for mig på klinikken.
Kan du tage sikringen med til Hope i Julebyen
og hjælpe hende og Lizzie med træet?
Jeg kommer, så snart jeg kan.
Selvfølgelig.
Ja.
Julekagen er jeres.
Vores.
Og jeg har Lizzies laboratorieresultat med barnets køn.
Jeg ville pakke det ind, men I vil nok åbne det alene.
I bestemmer.
Tak.
Okay, Doc kommer snart.
Så bliver jeg ikke den første patient på den nye fødeklinik.
Vi kan gøre det hele her.
- Fint med bolden. Virker det? - Det gør det.
Det bevæger barnet ned i fødekanalen, så fødslen går hurtigere.
Og hvis du drejer rundt som med en hulahopring...
Sådan.
...så mindsker det presset på lænden. Sådan.
Intet vil mindske presset lige nu.
Drengene må ikke ende som ham.
Du opfostrer drengene, okay? Det er det, der betyder noget.
Han har rettigheder som deres far.
Hans rettigheder er ikke absolutte.
Bør han ikke sidde i fængsel?
Jo, men FBI droppede alle anklagerne,
fordi han samarbejdede
og hjalp dem med Melissa Montgomery.
Så forsøgte hun at dræbe ham.
Og så gav de ham vidnebeskyttelse.
Charmaine, det er jeg ked af.
Hvordan blev du involveret med ham?
Sådan, som alle fejltagelser sker.
En blanding af tristhed, vrede og store mængder alkohol.
Og jeg var vred på Jack.
Mel, er du her?
- Hold det mellem os. - Ja.
Mine forældre er ved at løse det.
Så jeg kommer for at redde dagen
og tage dig med ud og skøjte... Hvad...
- Hej. - Hej.
- Charmaine, hvad laver du? - Jeg twerker bare igennem min fødsel.
Okay. Godt.
Jeg går nu.
Okay.
Held og lykke.
Det behøver jeg ikke. Jeg har Mel.
Jeg holder dig opdateret.
Hej, alle sammen. Jack, skal du være med?
Jeg lader de professionelle om det. Glædelig jul.
Ja.
Hvordan går det?
Hun er næsten otte centimeter åben.
Hun er god.
God, ja. Ville du sige, at jeg er god?
Du ser godt ud. Okay?
Hvad er det? Jeg kender det blik.
Der er noget galt.
Dit blodtryk er lidt højere, end jeg foretrækker.
- Hvad betyder det? - Det kan være ingenting.
Det kan være præeklampsi.
Og hvis det er tilfældet, får dine børn måske ikke nok ilt.
Så du skal op på undersøgelsesbordet,
så vi kan give dig en antihypertensiv IV
for at sænke dit blodtryk.
Det er godt. Okay?
Og så babyerne har det godt.
Okay.
Held og lykke, Hope.
Tak, Muriel. I lige måde.
Jeg er lettet over, at du og din mor løste det.
Ja, jeg føler mig hundrede gange lettere. På trods af pandekageburritoen.
Hun lovede at komme og stemme på vores træ.
I så fald bliver hun og jeg gode venner.
Hej, Hope. Hvor er din bedre halvdel?
Nødsituation på klinikken. Hvor er din?
Meget morsomt. Jeg håber, at du stadig morer dig i aften,
efter du har lidt et knusende nederlag.
I to er forsvarende mestre, men i år er sejren min.
Og Vernons. Men mest min.
Held og lykke. Og andenpladsen er ingen skam.
Hej.
- Jeg har sikringen. - Gudskelov.
Giv mig en hånd. Vi skal nå meget.
Okay. Du godeste.
Se. Jeg tog dem. Der mangler mange.
Slutter den et sted?
Var det underligt at se hende gå i fødsel med tvillingerne?
Ja. Det var meget underligt.
Men jeg ønsker hende det bedste.
Jeg er glad for, at hun er glad.
På trods af fødselssmerterne.
Apropos smerter, hvordan tror du, det går med mor og far?
Jeg ved ikke. Intet nyt er godt nyt.
Hvis de kan sidde sammen ved bordet i morgen,
så er det et julemirakel.
Jeg håbede, at de ville være her i aften til trækonkurrencen.
Vi kunne være sammen og støtte Mel.
Jeg er måske for optimistisk.
Jeg støtter dine familiemål, men jeg må sige, hvis vi glemmer Mel,
at jeg er chokeret over, at en familiejul betyder så meget.
Hvad taler du om? Hvorfor?
Du var den første, som ikke kom til jul.
Jeg var ældst og flyttede først.
Jeg var også i krig.
Ja, det forstår jeg. Men du kom ikke tilbage bagefter.
Du havde problemer med far,
og der var alt det efter krigen, men...
Vi savnede dig.
Og jeg tror, at du gav Donna tilladelse til at følge efter.
Er det min skyld, at vi holdt op med at holde familiejul?
Ja. Når jeg tænker over det,
var du nok også skyld i mor og fars skilsmisse.
Du er sjov.
Men det er måske rigtigt. Alt forandrer sig, når børn bliver voksne.
De flytter og får egne familier, og traditioner stopper.
Men når Mel og jeg taler om selv at stifte familie,
savner jeg vores familiejul.
Som de siger:
Hjemmet er et sted, man drømmer om at forlade
og drømmer om at komme tilbage til som gammel.
Ja, det er nok rigtigt.
Det føles mere hjemligt, når du er her.
Det betyder meget for mig.
Også for mig.
Og jeg elsker vores nye traditioner.
Ja, se på os. Vi er voksne.
Vi inviterer mor og far og vores søstre, selvom de ikke er der for os.
Jeg tror, at hvis vi er der for hinanden,
så klarer vi os nok,
Ja.
Helt sikkert.
Du er den bedste.
Kan du huske, at jeg altid gjorde det her?
Okay. Er du klar?
Okay.
Okay, når du får den næste ve, skal du presse. Klar? Okay.
Okay. Godt klaret.
Ja. Det sidste blodtryk var godt.
Jeg får en lejlighedsvis opbremsning af fostrets hjertefrekvens.
- Hvad? - Nej, det er okay.
Det er helt normalt, når babyerne er på vej gennem kanalen.
Mel har ret. Vi holder øje med det.
Næste ve. Okay?
Okay.
Åh, Charmaine, han er smuk.
- Det er en dreng. Ja. - Okay.
Okay, hvil dig lidt, så gør vi det igen.
Det kan jeg ikke.
Hør her. Okay? Nummer to bliver lettere. Det lover jeg.
- Okay? - Okay.
Og din første baby er her.
Og jeg er her, og Doc er her. Vi hjælper dig.
- Okay. Gid, min mor også var her. - Okay.
Hun er her. Jeg kunne sværge, at jeg lige så på hende.
Tak.
Den lille fyr vil have, at du møder hans bror.
- Okay. Er du klar? - Okay.
Den anden er klar. Er du klar?
Okay. Du kan godt.
Okay.
Hej.
- Ja. - Hej.
Du klarede det!
Okay. Det er en dreng.
Vil du se ham?
Ja, jeg vil se ham.
- Åh gud. - Værsgo, skat.
- Hej, baby. - Sådan.
Her er nummer to.
Du klarede det!
Jeg har ventet så længe på at møde jer.
Jeg er så stolt af dig. Og det ved jeg, at din mor også er.
Tak.
Ja.
De er smukke.
Godt klaret.
- Hej. - Hej.
- Det er smukt. - Tak.
Fint med pomponer.
Ja. De hænger så godt, som de gjorde for 20 år siden.
- Til mig? - Ja.
Tak.
Hvad sker der? Er alt okay på klinikken?
Jeg var faktisk ikke på klinikken.
Nå, hvor var du?
Min tidligere forlovede Michelle kom til stykket i går.
Hun ville tale med mig i dag.
Jeg vidste ikke, hvad hun ville sige.
Og hvad sagde hun så?
Hun er åbenbart ædru.
Hun vil prøve igen.
Og stifte familie.
Og opbygge et liv sammen.
Jaså.
Hvad sagde du?
At jeg har et liv.
Her.
Med dig.
Okay, hør her.
Jeg ved, vi ikke har talt om det endnu,
men jeg vil ikke have børn.
Det ville jeg engang.
Den tid er forbi.
Jeg var ikke sikker, men du skal vide,
at en familie på to er fint.
Jeg behøver kun dig.
Okay. Kan vi komme i gang?
Du kan hjælpe mig med det sidste,
for træet julehygger ikke sig selv.
Okay.
Hvad skal jeg gøre?
Begynd med det her.
- Hej. - Hej.
De hviler.
Charmaines tante er på vej. Tak.
Ja.
Du var fantastisk.
Tak. Det var du også.
Når jeg arbejder med dig,
føler jeg mig som en stolt far.
Undskyld. Jeg havde en svær morgen.
Jeg fandt min biologiske far, og han afviste mig.
Jeg troede, din far var død.
Ja, ham, der opfostrede mig,
men jeg fandt ud af, at min mor havde en affære.
Men det var ikke umagen værd.
Ja.
Jeg ville udfylde et tomrum.
Det virker skørt nu.
Jeg er ikke din far, biologisk eller på en anden måde,
men jeg er her altid for dig.
Og jeg anser mig selv som heldig. Hvis han ikke gør det, er han et fjols.
Og det er ham, der går glip af noget.
Du har ret. Han går glip af noget.
- Ja. - Ja.
Men jeg vil faktisk bede en anden om at følge mig op til alteret.
Det ville være en ære.
- Du mente mig, ikke? Ja, okay. - Ja. Selvfølgelig.
Virkelig?
Tak.
Jeg håber, at jeg får set Jacks ansigtsudtryk.
Det gør du. Det kliniske forsøg vil virke.
Det håber jeg, for jeg vil også se dig hjælpe
mit oldebarn til verden til foråret.
Dit...
Åh gud. Er Lizzie gravid?
Ja, hun har fortalt det til sin mor,
og hun sagde, at jeg må fortælle dig det.
Tillykke.
- Tak. - Du må være begejstret.
Og Hope må være begejstret. Åh gud.
Sikken perfekt jul.
Ja, og hvis vi vinder trækonkurrencen,
er det prikken over i’et.
Ja, det vil være fantastisk.
Forbandet tæt på perfekt.
Kan du blive hos Charmaine, indtil ambulancen kommer?
For jeg skal ordne noget for Hope i aften.
Ja.
- Vi ses derhenne. - Ja.
- Okay. - Tak.
Denny. Er du i Julebyen?
Jeg har brug for hjælp med noget.
Ja, farfar. Det klarer jeg.
Jeg ved, at det først er jul i morgen,
men jeg vil give dig din gave nu.
Må jeg? Jeg har den med.
Hvad ville Jesus gøre?
Okay, hør her.
Jeg har tænkt over det, du sagde i går.
Og siden jobbet, jeg tog for at blive, snart slutter,
skal du vide, at jeg vil være lige her.
Så du ser på Virgin Rivers nye brandchef.
- Vent. Hvornår skete det? - For nogle timer siden. Hope søgte én.
Jeg sagde, jeg var interesseret, og hun gav mig jobbet.
- Så du bliver her. - Ja.
Så du får ikke at savne mig som gave, som jeg havde planlagt.
Bare du ikke bliver træt af mig.
Aldrig i livet.
Så jeg forstår det rigtigt...
- Bliver du på grund af jobbet? - Nej.
På grund af dig.
Jeg kan ikke slå den gave.
Du finder nok på noget.
- Hej. - Du kom.
- Ja. - Banen er lige lukket.
Tænkte det nok. Det er okay.
- Hvordan har Charmaine det? - Hun elsker sine drenge.
Ja. De er på vej til Grace Valley.
Bare i nat. Men alt er fint.
- Godt. - Ja.
Og hun var vild med frugtkagen fra os.
- Nej. - Jo.
Godt, at den kunne bruges.
Ja.
- Hvordan har dine forældre det? - Ingen anelse.
Jeg har ikke hørt fra dem.
Jeg ved ikke, om de kommer.
Vi har et fælles tema, for Joey ringede lige, og...
Morgan har en mavevirus.
- Kom nu. - Ja. De bliver på B & B i aften.
Kryds fingre for i morgen.
Det er jeg ked af.
Vores plan om en ekstraordinær jul blev ikke til noget.
Det ved jeg nu ikke.
Ja, folk aflyste.
- Jeg blev afvist af min biologiske far. - Ja.
Vi skøjtede ikke.
Men vi er et smukt sted med vores valgte familie.
Og det er ret ekstraordinært.
Virkelig?
Ja. De bedste folk i mit liv er dem, som vælger at være i det.
Og det er værd at fejre.
Og forhåbentlig noget, vores børn også kan fejre en dag.
Ja.
Glædelig juleaften.
- Glædelig juleaften. - Glædelig juleaften.
Der er du, Vernon. Okay.
Afstemningen er anonym, men jeg kender jeres håndskrift.
Så hvis vi ikke vinder, får I ingen gaver. Kom så.
- Okay. - Okay.
Velkommen til Virgin Rivers 44. juletræspynt-konkurrence.
Lad os tænde dem og dømme vores venner og familie i stilhed.
Er I klar? Så gør vi det.
Om fem, fire, tre, to, en.
Glædelig jul!
Fint. Det vinder. Jeg har ikke set de andre, men...
Jo, det er flot.
Ja, det er så festligt.
Jeg elsker Nøddeknækkeren.
Det har vi tilfælles.
Lizzie var en stor hjælp som altid.
Hun blev voksen alt for hurtigt.
Jeg blinkede, og nu ved jeg ikke, hvor jeg passer ind.
Især, når man tænker på jeres tætte forhold.
Når Lizzie føder barnet,
vil hun bede dig om alt muligt, som jeg ikke kan hjælpe med.
- Ammeråd. - Hun fik flaske.
Sovetræning.
Vi havde en natbarnepige. Så skøn.
Du ved, hvad jeg mener. Hun får brug for dig.
Jeg er i hendes landsby, men er ikke hendes mor.
Hej.
Godt, at I er sammen, for vi har en nyhed.
Det er en pige.
Se. En pige. Hun får nok at se til.
Og jeg kan hjælpe.
Tillykke, far.
Åh nej. Du godeste.
- Hej. - Tillykke.
Tak.
Det er en pige.
Hej.
Hej selv.
To gange på to dage. Følger du efter mig?
- Nej. - Ikke?
- Jeg forventede ikke at se dig her. - Jeg forventede ikke at være her.
Slæbte Lark og Hazel dig med?
Nej. De er hos Larks mor i aften.
Jeg sad bare derhjemme og tænkte,
at jeg havde brug for lidt jul lige i dette øjeblik.
Jeg har sangen på hjernen.
Ja, det har jeg også.
Hvordan går din jul?
Den er et rod.
Min far vil ikke acceptere min mors nye kæreste,
og det hjælper ikke, at han er her.
Din mor tog sin nye kæreste med til jul?
Ja. Så Jack og jeg låste hende inde med far, indtil de løser det.
Modigt.
Men jeg ved ikke, om han ombestemmer sig.
Det forstår jeg.
Det er svært at se én, man elsker, gå videre.
Selvom man er glad på deres vegne.
Ja.
Ja, det er det.
Hej.
- Hej, Jack. - Hej.
Glædelig jul.
Ja, glædelig jul.
Mor og far er her.
- Undskyld. - Mor og far.
Glædelig jul.
- Ja. Glædelig jul. - Glædelig jul.
Vi gjorde det, vi skulle. Vi løste det.
Der er de.
Undskyld, vi kommer for sent, men vi havde meget at tale om.
Om vores ægteskab.
Vi gled fra hinanden.
Vi lod familien glide fra hinanden.
Det var også min skyld.
Nej, det er kun os. Så det er os, der skal løse det.
Du havde ret, Jack.
Vi er ikke gift længere, men vi er stadig en familie.
Og vi bør kunne være sammen, når vores familie vokser.
Så du sendte ikke Javi hjem.
Tværtimod. Efter jeres far og jeg talte,
talte han med Javi, og de blev gode venner.
Det viser dig, at de har meget tilfælles.
Vores smag i kvinder.
- Nej. - Det bliver aldrig sjovt.
Det er ret sjovt.
Pointen er, at vi er klar til at holde jul sammen, hvis vi stadig er inviteret.
Hvad siger du?
Det er meget at bede om.
- Ja, det er det. - Ja.
Mor siger altid, jo flere, desto bedre.
Okay, I må godt komme.
Jeg er stolt af dig, far. Kom her.
- Nu kommer julestemningen. - Tak.
- Og det var sjovt. - Ja.
Okay. Så Javi bliver?
- Mor. - Jeg ved det godt.
Jeg kan ikke komme mig over, hvordan du strålede på scenen i går.
Og hvor sød du var med Hazel.
Hun var sød. En sand stjerne blev født.
Cameron, du sagde, at du er tilfreds med bare os to, men...
Jeg sagde det ikke bare. Jeg mente det.
Ja, men du vil gå glip af ting.
Du kan ikke stille mælk og småkager frem til Julemanden.
Det kræver ikke et barn.
Hør her.
Jeg vil ikke vågne en dag og indse,
at du hader mig, fordi du aldrig blev far.
Vent, hvad siger du?
Jeg siger,
at det vil knuse mit hjerte at miste dig.
Men at være grunden til, at du går glip af alt det,
du ønskede i dit liv, det vil...
Det vil knuse det endnu mere.
Mit juleønske er, at du gennemtænker det.
Kan du gøre det for mig?
Ja, det kan jeg.
Godt.
Hvorfor valgte I Nøddeknækker-temaet?
Vernon tog mig med til den til vores første jul sammen.
Det er ikke det mest opfindsomme træ, men det betyder meget for os.
Jeg glemte at tænde én del,
som vil gøre det helt unikt.
Hvad?
VIL DU GIFTE DIG MED MIG IGEN?
Kom nu.
Jeg har set mange vidunderlige ting i mit liv.
Og jeg håber, at jeg er heldig nok til at se mange flere i fremtiden.
Hvad der end sker, så ved jeg,
at du vil være mit ledelys,
som du altid har været.
Så mens jeg stadig kan,
vil jeg se dig i øjnene og gifte mig med dig igen, Hope McCrea.
Gud, hvor jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
VINDER!
Okay.
Er du okay?
Alt er fint.
Er det morsomt?
Ja.
For jeg har endelig fundet noget, som Jack Sheridan ikke er god til.
Den bedste jul nogensinde.
Hej med dig.
Tak.
Jeg har slået din gave.
Kan du fange et snefnug med tungen? Sådan.
Tak.
BEDSTE GLAMMA NOGENSINDE
"Glamma." Det er godt.
Det er godt.
Nej. Stop.
Skat, øreringene er så fine.
Jeg elsker dem virkelig.
- Godt. - Tak.
Det var så lidt.
Det er ikke slut.
Hvad?
Hvad mener du?
Bare... Glem det.
Okay.
Skal jeg lukke øjnene, eller...
Du bør nok holde dem åbne.
Okay.
Ej...
Det gjorde du ikke.
Det gjorde jeg.
- Du har købt en pony til mig. - Du får en pony.
Hej med dig. Du godeste.
Hej, søde. Hej.
Glædelig jul.
JACKS BAR
Og den her er min.
- Åh nej. - Han kunne have taget den.
Jeg må tage den.
Ja.
Okay, det er min tur.
Hallo?
- Hvordan har vores lille pige det? - Hazel har det godt.
Hun havde en ret magisk jul.
Hvad med Brady?
Han ved intet.
- Hej, Mike. - Jeg vil nødig forstyrre dig til jul.
Liget er blevet identificeret.
De ved, det er Wes Logan.
- Hvor slemt står det til? - Det vil snart eksplodere.
Okay.
- Tak for opkaldet. - Ja.
Hvad er der sket?
Kan du fortælle mig noget?
Hvad leder du efter?
Leder du efter en godbid?
Se ham.
Åh, skat.
- Du er bedre end smykker. - Ja.
Her.
- Er du okay? - Ja.
- Sikker? - Ja.
Hej.
Kan jeg hjælpe dig med noget?
Jeg leder efter Mel Monroe.
Hvem spørger?
Hendes far.
Du ligner fuldstændig din mor.
At se dig knuste mit hjerte igen.
Jeg var målløs.
Så du løj?
Jeg løj ikke.
Jeg er ikke ham, der skrev brevene.
Ikke længere.
Ikke, siden din mor døde.
Du føler nok noget lignende.
Jeg ved ikke, hvad du ville sige til mig.
Eller hvad jeg skulle svare.
Om du ville have mig i dit liv,
eller om du har brug for en nyre.
Uanset hvad
er jeg din far.
Og jeg er her nu.
Jeg har noget til dig.
Jeg tænkte, at du måske vil høre din mors stemme en gang til.
Tak.
Og...
Jeg har noget vigtigt at fortælle dig.
Tekster af: Mila Tempels