OK.
Jeg fatter ikke at vi løp fra bryllupet vårt.
Vi red fra det.
Ja, det var din idé, og aldri mer.
- Vi får se. - Aldri mer.
Hvorfor tok du meg med hit?
Hva tror du?
- Preacher er tilbake. - Flott.
Bryllupet er nesten klart. Vi trenger bare et brudepar.
- De er ikke i låven. Noen tegn til dem? - Ja, vi fant dem.
De venter på å gå til alteret nå.
Men jeg vil heller traske rundt for å skape forventning.
Hope, de kommer tilbake.
Vet du hva jeg måtte gjøre for å skaffe duer?
Trente duer.
Trente? Flyr de ikke bare ut når man åpner buret?
Vi skal fortsette å lete.
Duene dine skal ikke gå til spille. Mel og Jack kommer sikkert tilbake.
Når?
Alle sitter. Skal vi sende noen til hytta?
Kan ikke snakke nå. Jeg har for mye å gjøre for øyeblikket.
- Det er så fredelig her. - Ja.
Noe med dette stedet beroliger sjelen min.
Det var derfor jeg tok deg med hit den gangen. Du så ut som du trengte trøst.
Kanskje du gjør det nå.
- Jeg er så lei for det, Jack. - Kjære.
For tolv timer siden fikk du faren din til en hasteoperasjon
uten å ane om han ville overleve.
Det er ikke rart at du må stoppe opp et øyeblikk. Eller mer enn det.
Jeg bare... Jeg trodde jeg skulle miste ham.
Det gjorde jeg, og...
Og all denne smerten og skrekken var tilbake.
Og all denne sorgen.
Moren min, faren min og... Mannen min.
Og datteren min, og...
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg så høyt, og jeg vil starte livet vårt sammen.
- Men jeg vil ikke ta med meg alt dette. - Jeg forstår.
Du vil ikke gå til alters med spøkelser.
- Nettopp. - Nei.
Jeg forstår.
Dette skulle vært en av de lykkeligste dagene i livet.
Og jeg føler at jeg ødelegger den. Det er grusomt.
Du ødelegger ingenting.
Greit?
Begge har med seg et liv som er levd. Det er ikke som våre første ekteskap.
Nå vet vi hvem vi er og hva vi vil resten av livet.
Og jeg vet at det ikke er noe i verden som jeg vil ha mer enn deg.
Alle deler av deg. Jeg aksepterer fortiden din, det ødelagte og alt.
Som jeg prøver å lære å akseptere min.
Holde på både det gode og det vonde.
For jeg tar deg, Mel, med alt sammen.
Hver tanke i hodet ditt, hvert hull i hjertet ditt,
hver smerte og glede i fortiden din, nåtiden din...
...og framtiden vår.
Er det løftene dine?
De er det nå.
Du vet alltid hva du skal si.
Fordi jeg forstår deg.
- Og jeg tar vare på deg. Alltid. - Jeg tar vare på deg også.
Skal vi dra og gifte oss?
Ja.
- Greit. Kom da. - Kom igjen.
- Kan jeg få mer limonade? - Ikke nå, vennen min.
Brady brukte lang tid på å hente. Må ha vært lang kø.
Ja, beklager. Det var... Jeg pratet med folk.
Jeg lurer på om de vil strømme.
- Strømme? - Ja.
Rømme.
Nei, det tviler jeg på.
Kan aldri vite. Planer endrer seg.
Er alt i orden?
Ja. Hvorfor skulle det ikke det?
Jeg gleder meg så til å se kjolen.
Har du spilt Candy Crush? Det gjør jeg iblant for å få tiden til å gå.
Her.
Spill i vei.
Hei.
- Hei. - Hei.
Alle venter, og jeg er tom for programmer. Noe nytt?
Jeg kan ikke si noe. Eller bevege meg.
Hopes ordrer.
Mottatt.
Du vet talen min tidligere.
Jeg mente ikke noe om deg eller ekteskapet ditt.
Det vet jeg.
Men denne helgen gjør at ting kommer tilbake.
Skjønner.
Jeg angrer ikke. Skilsmissen gikk i orden for flere måneder siden.
Og jeg er glad for at jeg ikke har Jay i livet mitt.
- Jay var ingen god mann. - Han gjorde mye dumt.
Og det gjorde jeg også.
Du kjenner meg. Jeg gir ikke opp så lett. Og jeg hater å tape.
Og jeg har tæl.
Så jeg gjorde alt jeg kunne for å få ekteskapet til å fungere.
Jo mer jeg kjempet, jo mer skade gjorde det.
Ikke bare på ekteskapet.
Jeg vet ikke... På hele konseptet. Troen min på det.
Så kanskje dette...
...ikke er noe for meg.
Hva? Dette med ekteskap?
Kaia, du bør sette deg. Folk er rastløse. Jeg må gjøre noe.
Ja.
Velkommen!
Velkommen, venner og familie, til denne spesielle anledningen.
Før vi ser Mel og Jack inngå det hellige ekteskapet,
vil jeg dele noen tanker om kjærlighet.
Og ekteskap.
Kjærlighet og ekteskap. Det er et konsept man ikke kan ringakte.
Selv om mange har prøvd å ringakte ekteskap.
Men ikke Frank Sinatra. Han var gift...
- Dette er ille. - Du sier ikke det?
- Hei. - Dere er tilbake.
Ja. Og vi er klare.
- Har du... - Den er i vogna.
- Hva er i vogna? - Gi meg fem minutter.
Vi er bare en time på etterskudd!
Det er jo deres dag. Ta den tiden du trenger.
- Vi ses ved alteret. - Ok.
Så mange folk har vært gift.
Jeg vil åpne for spørsmål.
Muriel, jeg så hånden din, ikke sant?
Takk og lov!
Uten mer om og men, la oss starte showet.
Morgan, Theo, James, og Pony, dere først.
De er så søte.
- OK, Sam og Amelia. - Takk.
Vi ses der.
Mike og Brie.
Preacher og Joey.
Vi ses der borte.
Du ser aldeles nydelig ut.
- Takk, Doc. - Ja.
Hvordan føler du deg?
Lykkelig.
- Jeg ble litt overveldet. - Ja. Var det alle isskulpturene?
Jeg innrømmer at Jack og jeg var kritiske til mye av det.
Hope gikk så veldig langt.
Men... Det er perfekt.
Ja.
Det er sånn hun driver på for de hun er glad i.
Ja.
Greit.
Kjære forsamling. Vi er samlet her i dag for å bevitne foreningen...
Jeg elsker deg så.
Hele deg. Fortid, nåtid og fremtid.
Morsomt.
Du vil alltid være min kjekke turguide.
Min fiskeinstruktør.
Min slåballtrener.
Og hjemmet mitt.
Jeg erklærer dere for ektefolk.
- Du kan kysse bruden. - Ja!
Mine damer og herrer,
for første gang vil jeg introdusere Jack og Mel Sheridan.
- Kjolen din er perfekt. - Takket være dere to.
- Du ser også bra ut. - Forsiktig, jeg er gift.
- Du store min. - Se på kjolen hennes.
Er hun ikke nydelig? Hun takler det ikke.
- Håret er så søtt. - Liker du bryllupet?
- Var det også for påtrengende? - Nei, jeg...
Jeg vil bare rose deg for det mest episke bryllupet denne delen av verden har sett.
- Det var en gruppeinnsats. - Kan du la meg be om unnskyldning?
For Mel og Jack, for vennene dine, for en hest, for meg...
Alt det du gjør av kjærlighet, er enormt.
Og det er en av mange ting jeg elsker ved deg.
Fortsett.
Når du viser kjærlighet, går du ekstremt langt.
Men jeg mente ikke å virke utakknemlig,
eller å kritiserte evnene dine.
Hope McCrea...
Jeg elsker deg inderlig.
Det gjør jeg.
Takk for at du sa det.
Jeg er så lei for at jeg gjorde ting verre med legelisensen din.
Vi skal tenke på det i morgen.
Men i kveld feirer vi Mel og Jack.
Og oss.
Beklager.
Hva er det blikket?
Jeg kan ha tatt en Hope.
- Litt av et bryllup. - Ja, så gøy.
Ja, veldig.
Jeg tar en Mel-mosa.
Ja, jeg tar en Jack & ingefærøl. Men uten ingefærøl.
Det var litt av et sukk.
Jeg tror jeg sa til Preacher at jeg ikke vil gifte meg.
Au da.
Det er som å fortelle et barn at nissen ikke fins.
- Det er det. - Er det virkelig utelukket?
Jeg vet ikke.
Jeg mener... Jeg føler meg delvis ansvarlig for at ekteskapet mitt tok slutt.
Ja, men noen ganger er ikke to personer riktige for hverandre.
Ikke la én person stå i veien for neste forhold.
Er ditt neste forhold med Lark?
Eller håper du på en sjanse med Brie?
Middagen er klar i låven.
Husk at det er spleiselag, så velg med omhu.
- Ligg unna de svenske kjøttbollene. - Takk.
ÅPEN FOTOBOKS
SØTE KJÆRLIGHET
- Hei. - Vi tar litt av det.
- OK. - Jeg trenger flere servietter.
- Lukter så godt. - Alt for brudeparet.
Takk. Takk, kjære.
Dere vet hvordan man gjør entré.
Beklager, Sam. Det var min skyld.
Vi trengte et øyeblikk alene sammen.
Ikke be om unnskyldning. Det er deres dag. Sett alltid hverandre først.
Det var sånn moren din og jeg sporet av.
Brie sier at dere kanskje er på rett spor igjen.
Jeg håper virkelig det.
Jeg er glad på deres vegne.
Unnskyld for at jeg ikke bruker dressen du ga meg.
Jeg håper ikke du følte at jeg tvang noe på deg.
Nei da. Det var bare et skifte i siste øyeblikk.
Og du er så kjekk.
Takk.
- Jeg vet hvor mye tjenesten betyr for deg. - Det blir vi nok aldri enige om.
Jack. Da du vervet deg, ble jeg skrekkslagen.
Etter å ha mistet Adam, var tanken på å miste deg...
Det var mer enn jeg kunne bære. Så jeg kunne ikke støtte deg.
Men i etterpåklokskapens lys var det egoistisk.
Jeg er stolt av tjenesten din. Og jeg er stolt av deg.
- Jeg er glad i deg, Jack. - Jeg er glad i deg også.
- Unnskyld. - Kan vi snakke med deg, Jack?
- Vær så snill. - Bare deg.
- Vi kommer tilbake med ham. - Greit.
- Sam. - Beklager at du så det.
Greit.
I dag er vi her for å feire Mel og Jack.
Jeg har kjent Jack i over 20 år. Vi var utstasjonert sammen flere ganger.
Vi har bygget opp en vellykket bedrift.
Jeg har skrevet en tale
som jeg kunne ha lest helt fram til Mel og Jacks første bryllupsdag.
Men i stedet...
I stedet skal jeg gjøre det kort og godt, så vi kan komme til kaken.
Kake!
I stedet for å preke om ekteskap...
...skal jeg fortelle hva jeg har lært av min beste venn Jack.
Det er mot.
Jeg kommer ikke på noe mer modig
enn å være damen som har forelsket seg i Jack Sheridan.
Mel... Jeg berømmer motet ditt
ved å stå imot det voktende blikket til et kjærlig, men beskyttende samfunn,
livsfarlige skogbranner
og noen veldig kompliserte ekskjærester.
- Men mest... - Kom ikke Charmaine?
- Tror ikke det. - ...kjærligheten deres.
For det å forelske seg er en modig handling.
Men det er enda modigere å forelske seg igjen
og stole på partnerens kjærlighet til deg.
Så...
- For Mel og Jack. - Mel og Jack!
Skål, kjære.
Kom hit.
Takk.
- Er du klar? - Ja.
Ok.
En, to,
tre!
Vær så god.
- Hvilken bit vil du ha? - Skal du smøre den i ansiktet mitt?
- Jeg vet ikke, vi får se. - Greit. Jeg har også en.
- Jack, tiden er inne. - Til hva?
Ma'am. Vår første dans.
- Dette er ikke sangen til første dans. - Bare vent.
På vei for å protestere mot krig
Jeg åpnet døra da du trengte skyss
Hoppet inn og slo på radioen
Du endret sangen i hjertet mitt
Vi fikk motorstopp, og slo leir ved bekken
Jeg spilte gitar, du hørte på
For første gang i mitt liv
Så noen hjertet mitt
En mor kan drømme, et barn vil vokse
Og finne kjærligheten selv
En som er sterk ved hennes side
Den jeg kan gi min kjære til
Igjen og igjen renner elven
Som år forsvinner med tiden
Dager går sakte
Men smerten forblir
Din hånd kan holde i min
Og alle de våkne nettene
I lengsel etter det ekte
Om og om igjen vil elven bære meg hjem
Det er verre å elske når du vet prisen
Du kan ikke glemme alt du har tapt
Du hentet meg tilbake fra pinslene mine
Du reddet min sjel og hjertet mitt
Takk.
Takk, Doc.
Du skrev ferdig sangen.
Moren din inspirerte meg til å skrive den. Nå inspirerte du meg til å fullføre den.
- Jeg er så glad for det. - Det var utrolig.
Takk, Jack.
Jeg følte at hun var her i kveld, pappa. Takk.
Jeg trodde aldri den sangen ville bli en kjærlighetssang.
Du ga historien en lykkelig slutt.
På grunn av deg begynner hjertet mitt å leges.
Og som en som bryr seg om hjertet ditt, hva gjør du utenfor sykehuset?
Med tanke på hans stabile tilstand,
fikk vi tillatelse til at han kunne delta litt med en medisinsk eskorte.
Cameron!
Det var enten dette eller en airfryer, så...
- Dette er mye bedre enn en airfryer. Takk. - Bare hyggelig.
Siden det var i siste sekund, kommer vel airfryeren også.
- Ja. - Ja, selvsagt.
- Gratulerer. - Takk.
- Kom igjen, Vernon. La oss danse. - OK.
Greit. Kom igjen.
Everett, den var nydelig.
- Det er så godt å se deg ute igjen. - Takk, mine damer.
Jeg lovet sykehuset å ha deg tilbake før kveldsrunden,
så vi må dessverre dra.
Er det mulig å bli litt lenger?
Nå føler jeg meg som faren din. Kanskje litt til.
Takk.
Jeg skjønner. De svinger. De kan vi også.
- OK. - La oss ta blekkspruten.
OK.
Greit.
- Vi overgir oss. - Dere vinner.
Du store min.
Ærlig talt, Walt, hvorfor fortalte du ikke at du er en fantastisk danser?
Du vet ikke alt om meg.
Jeg henter litt limonade.
- Straks tilbake. - Ja.
Det var flott fotarbeid.
Jeg har spart en plass på dansekortet mitt til deg.
Jeg skulle gjerne gjort det, men jeg må få Mels far tilbake til sykehuset.
Greit.
Og så drar jeg tilbake til San Diego i morgen.
Da er dette adjø.
Ja, det er adjø.
Kan jeg spørre om hvordan det går med Michelle,
uten å høres ut som en nysgjerrig dame du var sammen med?
Muriel. Du er ikke bare en dame jeg var sammen med.
Og det går bra.
Det er jeg glad for. Jeg vil at du skal ha det bra.
Jeg skulle ønske jeg kunne hjelpe deg gjennom behandlingen.
Jeg har mange støttespillere.
Kom hit.
Ha det.
Vi ble sanset i senk av en gjeng gamlinger.
Jeg bryr meg ikke. Føttene mine verker, jeg trenger en pause.
Så mye voksent som vi gjør for tiden, er det som vi er gamle.
Så de på vår alder diskuterer ikke pensjonsordninger og pleiehjelp?
Nettopp.
Du...
Du sa at du tullet tidligere om å gifte oss. Gjorde du det?
Er du lei deg for at vi hopper over det trinnet?
Kanskje litt.
Men alle går sin egen vei. Vi finner ut av vår.
Det er bra nok for meg.
Selv om det føles som en viss del av livet vårt spoles fremover.
Men jeg vil ikke forhaste meg med kjærligheten til deg.
La oss avlegge et løfte. Vi går sakte fram med forholdet, og nyter det.
Det skal jeg.
Du er så pen i kveld.
- Like pen som Brie? - Er det derfor du har oppført deg så rart?
Du snakket med henne tidligere. Jeg så dere.
Det, ja.
Jeg trodde vi hadde en avtale. At vi skulle være ærlige mot hverandre.
Ja.
Ja, jeg... Jeg snakket med henne.
Og jeg sa at hun burde la tvilen komme deg til gode.
Er det sant?
- Ja. - Var det alt?
Ja.
Takk.
Herregud, jeg... Jeg er så lei for det.
Jeg... Jeg var så paranoid.
Det går bra. Vi har vært gjennom mye.
Jeg bare...
Jeg tror vi bare må fokusere på å gå videre. Sammen.
- Ja? - Det vil jeg gjerne.
Jeg har ikke sett Hazel på en stund. Jeg bør nok se til henne.
Sist jeg så, satt hun ved bordet vårt og spilte Candy Crush på telefonen min.
- Du fikk henne visst hektet. - Jeg gjorde visst det.
Bare husk at dette er din feil.
- Morsomt. - La oss se. Her er de.
Herregud!
Se på ansiktet ditt på dette bildet.
Hei.
Vil du ta fotoboksen?
Ja, klart det.
Nei, for vi... Vi trenger det ikke.
Jeg vil ikke presse deg inn i fotoboksen hvis du ikke har lyst.
Det er bare tanken på fotobokser generelt som er skremmende.
Ja, de er en stor forpliktelse.
Men hvis jeg skulle forestille meg å gifte...
Å tilbringe resten av livet i en fotoboks, ville det vært med deg.
Du har stått ved min side på flere måter enn jeg kunne forestilt meg.
Vi har god tid.
- Vil du ta fotoboksen på ordentlig? - Er det ikke det vi har snakket om nå?
Kom igjen.
- Inn med deg. - Føler meg som en djevel. Kom igjen.
DAMEDO
Hei.
Jeg kunne trengt litt hjelp. Jeg har ikke tisset i hele dag.
- Da gjør vi det. - Vent.
- Er alt i orden? - Ja da.
Det går fint. I dag handler det om deg og Jack.
På veien til damedoen er der all moroa er.
- La oss danse når bandet er tilbake. - Brie trenger et øyeblikk.
- Hva er det? - Det går bra.
Kan vi hjelpe Mel med å tisse?
Jeg kan holde meg, og du er søsteren min nå, så hva er i veien?
Det er Brady.
Selvsagt.
Vi lå sammen.
- Det ante jeg ikke. - Ikke jeg heller.
Jeg sa det til Jack, så jeg antok at han sa det til deg.
Han syntes nok ikke at han kunne det, men jeg er glad du forteller det.
- Går det bra? - Nei.
Jeg vet ikke hva jeg driver med. Dette er ikke meg. Jeg er ikke en som er utro.
Har du fortsatt følelser for ham?
Det vil alltid være følelser. Men jeg vet ikke hva det betyr.
Jeg vet bare at jeg lyver for Mike og roter med Bradys liv.
Han vil gå videre, og hvis han vil være i et forhold med en sosiopat,
så er det hans valg.
Er Lark sosiopat?
Og i kveld... fortalte Brady meg at jeg alltid vil være hans store kjærlighet.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med det. Jeg vet ikke om jeg kan stole på ham.
Men jeg kan ikke stole på meg selv rundt ham.
Det er derfor jeg er sammen med Mike. Han er en bra fyr.
Og jeg vil forplikte meg til Mike.
Da må du kanskje gi slipp på Brady.
Jeg har ikke kjent Brady like lenge som du har,
men jeg ser en mann som virkelig prøver.
Så hvis du ikke er med, må du avslutte det for godt.
Hva om jeg ikke kan det?
Da er det snilleste du kan gjøre, å gi slipp på dem begge.
Herregud.
Du skulle sagt fra om uniformen. Vi ville tatt på våre.
Det var en avgjørelse i siste liten.
Veldig siste liten.
Jeg har nok gått rundt så lenge med smerten etter opplevelsene utenlands
at jeg helt glemte det gode ved dem.
Som brorskapet vi alltid vil ha.
Oorah!
Da vi sto med ryggen mot en Humvee og ble beskutt i Fallujah,
trodde jeg ikke vi ville ende her.
Ikke alle.
Chris vil alltid være med oss.
Han ville ønsket at vi skulle gå videre.
Han ville insistert på det. For det betyr at hans offer var verdt det.
Amen.
Jeg tror ikke jeg har sett oss alle så selvsikre og med blikket framover.
Ja.
Selv Brady.
Skal du bli familiemann?
- Det vet jeg ikke. - Det kler deg.
Takk.
- Få dem ut. - Ja, sir.
Jeg krabbet ut av campingvognen...
Hallo, Mrs. Sheridan. Hva var det beste i kveld?
Nicks grillmat. Jeg er imponert over at jeg ikke fikk noe på kjolen.
Er det ditt favorittøyeblikk i kveld?
Duene var en fin detalj.
Ja. All ros til Bert for å motstå lysten til å jakte på dem.
Ja.
Jeg vet ikke. Det er for mange å velge mellom.
Jeg skal tilbringe neste år med å tenke på i kveld.
Jeg skal tilbringe resten av livet med å tenke på i kveld.
Hvis jeg måtte valgt et, ville jeg valgt dette øyeblikket.
Dette? Hvorfor det?
For hvis jeg kan holde på følelsen jeg har nå,
vet jeg at vi kan klare alt.
Ha det!
NYGIFT
Du. Vil du gå en tur?
- Ja visst. - OK.
Jo Ellen, har du sett Lark og Hazel?
De dro.
Dro?
Lark spurte om Nick kunne kjøre henne og Hazel tilbake til motellet.
Er alt i orden?
Ja da. Jeg trodde bare at vi skulle dra sammen.
- Jeg drar innom motellet og ser etter dem. - De drar derfra også.
- Sa hun ikke det? - Hva er det du snakker om?
Før de dro, sa Lark at hun og Hazel sjekker ut av motellet.
Lark sa opp renholdsjobben. Jeg trodde du visste det.
Takk. Jeg ringer henne.
Greit.
BEKREFTELSE PÅ UTTAK
TILGJENGELIG PÅ KONTO $0
Herregud.
For en kveld.
Ja. Jeg er så glad på Mel og Jacks vegne.
De har definitivt vist at et par kan overleve alt.
Ja, de legger lista høyt.
Det gjør vi også. Vi har vært gjennom våre ting.
- Spaninger. - At du ble skutt.
Jeg så foreldrene dine nakne. Som nok er verre enn å bli skutt.
Men hver gang livet blir tøft,
har vi to bevist at vi er tøffere.
Du er seig og modig.
Og sterk.
Du gir meg styrke.
- Og du gir meg styrke. - Jeg håper det.
Du har hatt mye å tenke på de siste ukene.
Jeg har bare villet ta vare på deg og gi deg rom.
- Mike. - Til... å elske deg.
Og vi snakket om å flytte sammen.
Men jeg tenker på framtiden vår.
Alt sammen.
Og jeg synes vi skal gjøre det.
Gjøre hva?
Greit.
Jeg planla ikke dette...
Åpenbart.
Jeg lover å gi deg noe bedre i morgen, men for i kveld...
Brie, vil du gifte deg med meg?
Mike...
Jeg lå med Brady.
Jeg vet det.
Hva?
Hva? Jack!
Du er så tullete.
Jeg kunne bare... ligget her hele dagen.
Jeg også.
Bortsett fra?
Jeg kan ikke tro at jeg sier dette, men jeg er sulten.
Og alt vi har, er myke jordbær med sjokoladetrekk og flat champagne.
Greit.
Som min første tjeneste som din pliktoppfyllende ektemann,
skal jeg hente noe å spise.
Jeg fatter ikke at Hope ikke planla frokost for oss.
Hun ordnet alt annet fint.
Det gjorde hun.
Gårsdagen gikk virkelig knirkefritt.
- Det var ett problem. - Ja, Lizzie.
Nei.
Charmaine kom ikke. Og jeg la igjen flere beskjeder.
Jeg sendte meldinger, men hun svarte ikke.
- Dette er Charmaine... - Nå går den til svareren.
Hun har mye å gjøre med tvillingene.
Husk at hun stadig rotet med bryllupsdatoen.
Ja, men hun ba også om besøksforbud mot Calvin.
Hva om det har skjedd noe?
- Jeg vil se til henne. - Nei. Du...
Du blir her og slapper av.
Min kone.
Jeg drar innom henne mens jeg er ute.
- Din andre tjeneste. - Av mange flere som kommer.
Vernon?
Du kommer ikke til å tro dette.
Hva er det?
Dette ble levert i morges fra California State Medical Board.
Lisensen din.
Ja. Suspendert i påvente av etterforskning.
Drittsekker.
Jeg kan ikke fatte hvordan det har kommet til dette.
Det er som om mannen har en personlig vendetta mot meg.
Det er neppe personlig.
Jeg fikk en telefon i morges fra en dame i Grace Valley sykehus' styre.
Hun visste ikke at vi er gift.
Hun var glad for å dele med meg, ordføreren,
at Grace Valley vil utvide dekningsområde til Virgin River.
Hva?
De planlegger at du skal være ute av bildet.
De vil ha klinikken.
Nå begynner de å irritere meg.
Nei. Verken jeg eller klinikken min skal bort.
Ikke uten en helvetes kamp.
Mel!
Marley?
Hei. Beklager at jeg forstyrrer, særlig etter bryllupet.
- Alt i orden. Er alt bra med deg? - Det går bra. Babyen har det bra.
Greit.
Jeg må bare snakke med deg.
La oss snakke. Vil du sette deg?
- Phil og Darla trekker seg fra adopsjonen. - Vent...
- Er du sikker? Sa de det? - Ikke akkurat, men...
Jeg bare...
- De virket så engasjerte. - Ja.
Jeg ville virkelig la barnet vokse opp her.
Det vet jeg.
Greit, hvorfor ikke... Vi fire kan sette oss ned og snakke.
Jeg kan snakke med dem. Det finnes nok en løsning.
Jeg vet hva løsningen er.
Greit.
Jeg vil at du skal ta barnet mitt.
Charmaine?
Hei, det er Jack.
Charmaine?
Tekst: Evy Hvidsten