Гаразд.
Не віриться, що ми втекли з весілля.
Ми поскакали.
Так, це була твоя ідея, більше такого не буде.
- Побачимо. - Ніколи більше.
Чому ти привіз мене сюди?
А ти як гадаєш?
Пастор повернувся.
Чудово.
Для весілля все майже готове. Потрібні лише наречені.
Вони не в амбарі. Їх ніхто не бачив?
Джої, так, вони тут.
Вони вже готові йти до вівтаря.
Це я просто так ходжу, нервую, збурюю очікування.
Гоуп, вони повернуться.
Знаєш, як було важко в останню мить знайти голубів?
Дресированих голубів!
А вони не просто вилітають, коли відчиняєш клітку?
Ми підемо шукати Мел і Джека.
Ці голуби не пропадуть даремно, гаразд?
Я вірю, що Мел і Джек повернуться.
Коли?
Гості розсілися. Послати когось до них додому?
Я не можу зараз говорити, Верноне. У мене забагато справ.
Тут так спокійно.
Так.
Щось у цьому місці заспокоює мою душу.
Тому я привів тебе сюди першої зустрічі
Було схоже, що тобі не завадила б розрада.
Може, зараз теж не завадить.
- Вибач, Джеку. Пробач мені. - Люба.
Ну ж бо. Дванадцять годин тому
ти везла батька на термінову операцію,
не знаючи, чи він виживе, так?
Тому я розумію, якщо треба трохи часу.
Або й більше, ніж трохи.
Я просто...
Я думала, що втрачу його.
Справді, і...
увесь цей
біль і страх повернулися.
І всі втрати.
Знаєш, утрата мами, батька й мого...
чоловіка.
Моєї...
Моєї доньки. І я...
Я кохаю тебе.
Я дуже тебе кохаю і хочу розпочати наше подружнє життя,
але не хочу тягти все це із собою.
Я розумію.
Ти не хочеш іти до вівтаря з привидами.
- Так. - Звісно.
Знаю.
Вибач. Це мав бути один із найщасливіших днів нашого життя,
і я відчуваю, що псую його, що просто вбиває мене.
Ні. Ти нічого не псуєш.
Гаразд?
У кожного з нас ціле життя позаду.
Усе не так, як у першім шлюбі. Ми тепер знаємо, хто ми
й чого хочемо протягом решти життя,
і я знаю, що немає геть нічого в цьому світі,
що потрібно мені більше, ніж ти.
Усе, з чого ти складаєшся.
Я приймаю твоє минуле, твої рани й інше.
Як намагаюся навчитися приймати власні.
Утримую водночас хороше й погане.
Бо я приймаю тебе, Мел,
з усім цим.
З кожною твоєю думкою...
з кожною сердечною раною...
з болем і радістю твого минулого,
твого теперішнього
й нашого майбутнього.
Це твої обітниці?
Тепер так.
Ти завжди знаєш, що сказати.
Бо я тебе розумію.
І я з тобою.
Назавжди.
І я з тобою.
То ходімо одружимося?
Я не проти.
Гаразд.
- Ходімо. - Так.
ВІРДЖИН-РІВЕР
Можна ще лимонаду?
Не зараз, люба.
Бреді довго по нього ходить.
Мабуть, там черга.
Так, вибачте. То я...
Я мав із деким поговорити.
Цікаво, чи вони вдалися до течії.
- Течії? - Ага.
Втечі.
Та ні, сумніваюся.
Хтозна. Плани міняються.
А ти... У тебе все добре?
Так.
Чому б ні?
Я так хочу побачити її сукню.
Граєш у Candy Crush?
Я так іноді вбиваю час.
Ось.
Грай на здоров'я.
Агов.
- Агов. - Агов.
Усі чекають. А ще в мене закінчилися програмки. Є новини?
Я можу нічого сказати. Або зрушити з місця.
Наказ Гоуп.
Зрозуміло.
Слухай, моя промова, яку я тобі зачитував,
я не мав на увазі нічого про тебе чи твій шлюб.
Я знаю.
Але цими вихідними я багато про що згадую.
Так, звісно.
Але не шкодую.
Розлучення давно позаду,
і я дуже вдячна, що Джея немає в моєму житті.
Ні, я розумію.
Джей був поганцем.
Він зробив чимало поганого.
І я теж.
Ти ж мене знаєш.
Я не здаюся.
І ненавиджу програвати.
І в мене є мужність.
Тому я зробила все, що могла, щоб мій шлюб вистояв.
Та чим більше я боролася, тим більше це шкодило.
Не лише моєму шлюбу.
Просто, не знаю, ідеї в цілому.
Моїй вірі в щось подібне.
Тож, може, це...
просто не для мене.
Що...
Це — це шлюб?
Кає, можливо, краще сісти.
Люди неспокійні. Я мушу щось зробити.
Так.
Вітаю всіх!
Ласкаво просимо вас, друзі й сім'ї, на цю особливу подію.
До того, як Мел і Джек з'єднаються у священному шлюбі,
я хочу поділитися кількома думками на тему кохання.
І шлюбу.
Кохання й шлюб. Це інститут, який не вийде зневажати.
Хоча багато хто намагався зневажати шлюб.
Але не Френк Сінатра, з пісні якого ці слова...
О, справи кепські.
Так, без жартів.
- Агов. - Ви повернулися!
Так.
І ми готові.
- А ти дістав... - Так, усе у фургоні.
Що у фургоні?
Дай п'ять хвилин.
Звісно. Лише ж на годину відстали.
Ну, це ваш особливий день. Зволікайте скільки треба.
- Побачимося біля вівтаря. - Так.
Отже, дуже багато людей були одружені.
Тепер я готова почути ваші запитання.
Мюріель, гадаю, ти підняла руку, так?
Слава богу!
Гаразд, без зайвих слів почнемо церемонію.
Морган, Тео, Джеймс і Поні, ви перші.
Вони такі милі.
- Гаразд, Сем і Амелія. - Дякую.
Бувайте. До зустрічі.
Гаразд, Майк і Брі.
Пастор і Джої.
До зустрічі.
Ти приголомшливо виглядаєш.
- Дякую, Доку. - Ага.
То як ти почуваєшся?
Щасливою.
Так, спочатку я була приголомшена.
Так.
Це через крижані скульптури?
Зізнаюся, ми з Джеком багато чого не дуже бажали.
Гоуп справді вийшла за всі межі.
Але...
усе бездоганно.
Так.
Вона так завжди робить
для тих, кого любить.
Так.
Гаразд.
Любі мої.
Ми зібралися тут сьогодні, щоб засвідчити союз...
Я дуже тебе кохаю.
Усе в тобі.
Минуле, теперішнє й майбутнє.
Смішно.
Ти завжди будеш моїм гарним гідом у турпоходах.
Інструктором із риболовлі.
Тренером із гри у м'яч.
І ще ти — мій дім.
Оголошую вас чоловіком і дружиною.
- Гаразд, Джеку, поцілуй наречену. - Так!
Пані й панове,
тепер уперше
я хочу представити вам Джека й Мел Шеріданів!
Люба, твоя сукня ідеальна.
Усе завдяки вам двом.
- Ти теж нічогенький. - Тихо, я одружений.
- Боже мій. Привіт. - Поглянь на її сукню.
Хіба вона не гарна? Вона в такому захваті. Глянь на її сукню!
- Гарне волосся. Вона так виросла! - Подобається весілля?
Вибач, це теж тебе дістало?
Ні, послухай, я...
Я хочу подякувати тобі за організацію
найчудовішого весілля, яке тут лише бачили.
Це була спільна робота.
Дозволь мені просто вибачитися перед тобою?
Для Мел і Джека
для твоїх подруг
для коня, для мене
завдяки любові ти йдеш на великі вчинки.
І це одна з багатьох речей, за які
я обожнюю тебе.
Продовжуй.
Коли ти виказуєш свою любов, то йдеш навіть на крайнощі.
Але я не хочу бути невдячним
чи зводити нанівець твій особливий дар.
Гоуп Маккрей...
я беззаперечно тебе кохаю.
Це правда.
Дякую, що ти це сказав.
Мені дуже шкода, що я погіршила справи з твоєю ліцензією.
Ми розберемося із цим завтра.
Але сьогодні в нас свято на честь Мел і Джека.
І нас.
Вибач.
Що? Що це за погляд?
Мабуть, я і сам учинив, як Гоуп.
СПЕЦІАЛЬНІ КОКТЕЙЛІ «МЕЛ-МОЗА» Й «ІМБІРНИЙ ДЖЕК»
Оце так весілля.
Так, дуже весело.
Так, дуже.
Мені «Мел-мозу».
Ага. А мені «імбирного Джека» без імбиру.
Тяжко як зітхаєш.
Здається, я щойно сказала Пасторові, що не хочу одружуватися.
Йой.
Це як казати дитині, що Санти на Різдво не існує.
Знаю.
То це справді не розглядається?
Я не знаю.
Тобто
я все одно відчуваю часткову провину за розпад шлюбу.
Так, але іноді двоє людей просто не підходять одне одному.
Не можна, щоб хтось заважав наступним стосункам.
Отже,
твої наступні стосунки — з Ларк?
Чи ти досі сподіваєшся на шанс із Брі?
Увага, в амбарі буде подано вечерю.
Їжу приносили всі учасники, тож вибирайте мудро.
Не їж шведські фрикадельки.
Дякую.
ФОТОКАБІНКА
СОЛОДКО! МЕЛ І ДЖЕК
- Привіт. - Ніку, нам, будь ласка, цього.
- Гаразд. - І потрібні ще серветки.
- Так смачно пахне. - Усе для молодят.
Чудово, дякую.
- Люба. - Дякую, сонце.
А ви вмієте ефектно з'являтися.
Боже, вибач, Семе. Це все моя провина.
Ми мусили побути наодинці.
Не вибачайся. Це ваш день.
Завжди будьте пріоритетом одне в одного.
З нашого з мамою досвіду, інакше все руйнується.
Зі слів Брі, ви ще можете все відбудувати?
Я щиро на це сподіваюся.
Я радий за вас.
І пробач, що я не вдягнув костюм, який ти купив.
Сподіваюся, ти не думав, що я тобі щось нав'язую.
Зовсім ні. Просто змінив стиль одягу в останню мить.
І ти такий гарний.
Дякую.
Я знаю, яка важлива для тебе служба.
Так, мабуть у цьому ми ніколи не порозуміємося.
Джеку.
Коли ти пішов на службу,
я закляк від страху.
Після втрати Адама думка, що я можу втратити тебе...
Я не міг це витримувати.
Тому я цього не схвалював.
Але озираюся тепер у минуле... Це було егоїстично.
Я пишаюся твоєю службою, синку.
І пишаюся тобою.
Я люблю тебе, Джеку.
Я теж тебе люблю.
- Вибачте. - Джеку, можна з тобою поговорити?
- Будь ласка. - Лише з тобою.
- Ми його повернемо. - Так.
- Гаразд. - Так.
- Семе. - Пробач, за все, що бачила.
Гаразд.
Сьогодні в нас усіх свято на честь Мел і Джека.
Я знаю Джека понад 20 років.
Ми разом їздили в бойові відрядження.
Ми створили успішний бізнес.
І...
Знаєте, я підготував промову,
яку можна було б читати аж до першої річниці Мел і Джека.
Але натомість...
Натомість я скажу коротко і ясно,
а потім буде торт.
Торт!
Отже, замість пасторської проповіді про шлюб,
я розповім вам, про що дізнався
від мого ліпшого друга, Джека.
Про мужність.
Не можу придумати кращого прикладу мужності,
ніж бути жінкою яка закохалася в Джека Шерідана.
Мел, я хвалю твою мужність,
яка вистояла перевірку щиросердою але дуже закритою спільнотою,
лісовими пожежами,
не кажучи вже про дуже складні випадки з колишніми жінками.
- Але більше за все... - Шармейн немає?
- Гадаю, ні. - ...я хвалю ваше кохання.
Адже закохуватися —
це справа для мужніх.
Хоча ще більшою мужністю є закохатися знову
й повірити в любов партнера
до тебе.
Отже...
За Мел і Джека!
Будьмо, люба.
Іди сюди.
Дякую.
- Ну що, готовий? - Так.
Гаразд.
Один, два,
три!
От маєш.
Який тобі шматочок?
Жбурнеш його мені в обличчя?
- Не знаю, подивимося. - Гаразд. Бо в мене теж є.
Джеку, час.
Час для чого?
Пані.
Наш перший танець.
Це не наша пісня.
Зачекай.
ОБІЦЯНЕ
Ти їдеш на протест проти війни
Зупинила авто, двері я відчинив
Ти радіо ввімкнула, коли в машину сіла
І пісню в моїм серці назавжди ти змінила
Зламалось авто, ми розбили намет
Я грав на гітарі, ти слухала мене
І ночі тієї вперше в житті
Хтось зазирнув у серце мені
Як мріяла мама, дитина росте
Кохання своє для себе знайде
Буде хтось мужній з нею поруч стояти
Кому зможу свою я любов довіряти
Річка тече роками незмінно
У часі роки зникають невпинно
Дні йтимуть повільно Та біль не зникає
Тримай мою руку, твою я тримаю
І ночі всі без сну
Туга за почуттями
Знову і знов Мене річка додому несе
Коли знаєш ціну, то важче кохати
Ніяк не забути про всі свої втрати
З лісу коли ти мене повертала
Душу й серце мої врятувала
Спасибі тобі.
Дякую, Доку.
- Ти дописав пісню. - Твоя мати надихнула мене створити її.
А 40 років по тому ти надихнула мене її завершити.
Я тішуся, що зміг.
Це було неймовірно, Еверете.
Дякую, Джеку.
Здавалося, що вона сьогодні тут, тату. Дякую.
Я і не думав, що ця пісня врешті-решт буде про любов.
Ти дала щасливий кінець сумній історії.
Завдяки тобі моє серце нарешті починає зцілюватися.
До речі, твоє серце мене дуже непокоїть,
тож що ти робиш тут, а не в лікарні?
Зважаючи на стабільний стан
ми отримали для нього дозвіл на короткий виїзд із медичним супроводом.
Кемероне!
Або так, або я подарував би аерогриль, тож...
Це набагато краще, ніж аегоргриль. Дякую.
Будь ласка.
Це був подарунок в останню мить, тому аегогриль теж буде?
- Так. - Так, звичайно.
- Вітаю. - Дякую.
- Ходімо, Верноне. Потанцюймо. - Гаразд.
Гаразд. Ходімо.
Еверете, це було так чудово.
Як добре тебе бачити знову на людях.
Дякую, дівчата.
Я обіцяв у Ґрейс-Веллі, що поверну тебе до вечірнього обходу,
тому, на жаль, нам час їхати.
Думаєш, можна побути ще трішки?
Тепер я почуваюся твоїм татом.
Гаразд, може, ще трішечки.
Добре. Дякую.
Ага, ясно.
Крутитеся? Ми теж можемо.
- Гаразд. - Зробимо восьминога.
Гаразд.
Добре.
- Гаразд. Ми здаємося. - Ви виграли.
Боже мій.
От справді, Волте,
чому ти мені не сказав, що ти такий чудовий танцюрист?
Ти не все про мене знаєш.
Піду принесу нам лимонаду.
- Зараз повернуся. - Так.
Оце так викрутаси були.
А я і для тебе приберегла місце в черзі на танці зі мною.
Дуже дякую. Справді.
Я б залюбки, та маю відвезти батька Мел назад до Ґрейс-Веллі.
Гаразд.
А потім я уже зранку їду назад до Сан-Дієго.
Гаразд, тоді це прощання.
Так. Це прощання.
Я можу якось спитати, як справи у вас із Мішель,
щоб ти не подумав, що я пхаю носа, мов набридлива колишня?
Мюріель.
Ти ніколи не будеш просто колишньою.
Але в нас усе добре.
Добре. Я рада.
Аби ти був щасливий.
І я бажаю тобі того ж.
Я дуже хотів би бути поряд у лікуванні.
Я маю вдосталь підтримки.
Іди сюди.
До побачення.
Це ж треба, нас перетанцювали старигані.
Мені байдуже. Ноги відпадають, я мушу відпочити.
Щось ми так подорослішали, що й самі наче парочка стариганів.
Тобто наші юні однолітки не обговорюють пенсійні плани
й паліативний догляд?
Ага.
Агов...
коли ти сказала, що пожартувала
щодо одруження.
Це так?
Чи тобі все ж сумно, що ми пропустимо цей крок?
Ну, може, трохи.
Але в кожного свій шлях, і ми знаходимо свій власний.
Мені цього достатньо.
Навіть якщо здається, що певна частина життя проходить зашвидко.
З коханням до тебе, Ліззі,
я не хочу поспішати.
Дамо обітницю.
Повільно розвивати стосунки,
смакуючи.
Так.
Ти така гарна сьогодні.
Гарна, як Брі?
Тому ти так дивно поводишся?
Справа в тому, що ти говорив із нею.
А я вас бачила.
А, ти про це.
Ми хіба не домовилися
бути чесними одне з одним?
Так.
Так, я...
Я говорив із нею.
І я їй сказав
дати тобі презумпцію невинуватості, як я.
Справді?
- Так. - І це все?
Так.
Дякую.
Боже, я...
Мені так шкода.
Я...
То в мене просто параноя.
Агов, усе гаразд. Ми багато пережили.
Я просто...
Я гадаю, нам треба зосередитися на майбутньому.
Разом.
Справді?
Це прекрасно.
Щось я давно не бачила Гейзел. Піду перевірю, де вона.
Добре, перевір.
Вона була за нашим столиком, грала в Candy Crush на моєму телефоні.
Схоже, ти її на це підсадив.
Можливо, так.
Пам'ятай, це твоя провина.
- Дивовижно. - Погляньмо. Ось вони.
Боже ти мій!
Поглянь на своє обличчя на цьому фото.
Агов.
Ходімо до фотокабінки?
Гаразд, так.
Хоча ні, це необов'язково.
Я не хочу силоміць тебе туди заганяти,
якщо ти цього не хочеш.
Не в тому річ, просто фотокабінки загалом викликають
острах.
Так, бо це величезне зобов'язання.
Але
якби я колись уявляла, що одру...
проведу решту життя у фотокабінці —
то лише з тобою.
Ти підтримувала мене так, як я навіть не міг уявити.
Часу в нас скільки завгодно.
Ти справді хотів у фотокабінку?
Хіба ми не про неї весь час говорили?
Та годі. Ходімо.
Іди сюди.
Почуваюся дияволом. Ану.
ДО ЖІНОЧОЇ ВБИРАЛЬНІ
Агов.
Боже, мені потрібна допомога. Я цілий день не ходила в туалет.
- Гаразд, зараз. - Зажди.
- Люба, усе гаразд? - Так, усе гаразд.
Чесно, усе добре.
Сьогодні ваш із Джеком день.
Ну звісно, усе цікаве — біля жіночої вбиральні.
Коли повернеться гурт, ходімо танцювати.
- Я тебе шукала. - Брі треба трохи часу.
- Що сталося? - Усе гаразд.
Допоможемо Мел сходити в туалет?
Ні, я потерплю, а ти тепер моя сестра, тож розкажи, що відбувається.
Це Бреді.
Ну звичайно.
Ми переспали.
Отакої.
Я і не здогадувалася.
- Так. - Я теж.
Я сказала Джеку, тож припустила, що він сказав тобі.
Певна, він не хотів переступати,
але я рада, що ти сказала.
- З тобою все гаразд? - Ні.
Я не знаю, що роблю.
Це не я. Я не зрадниця.
У тебе ще є до нього почуття?
Почуття будуть завжди.
Та я не знаю, до чого це. Лише знаю, що я
брешу Майку й псую життя Бреді.
Він хоче жити далі,
і якщо він хоче стосунків із якоюсь соціопаткою,
то хай це буде його вибір.
Чекай, Ларк — соціопатка?
Але сьогодні...
Бреді сказав, що я назавжди його єдина.
І я не знаю, що із цим робити.
Чи можна йому довіряти.
Я знаю одне. Собі я не довіряю, коли він поруч.
Тому я з Майком, розумієте?
Він хороший хлопець.
І я хочу бути відданою Майку.
Тож, може, час відпустити Бреді.
Я не знаю Бреді стільки часу, скільки ти,
але я бачу чоловіка, який справді старається.
Тож якщо ти не будеш із ним,
тоді треба покінчити із цим назавжди.
А якщо я не в силах?
Тоді добром із твого боку буде відпустити їх обох.
Боже.
Треба було сказати про форму, друже.
Ми б і свої понадягали.
Знаю. Я це вирішив в останню мить.
Так, у найостаннішу.
Не знаю. Гадаю, я просто
так довго носив у собі весь біль нашого досвіду,
що забув про все добре в ньому.
Як-от наші братерські стосунки.
Ура.
Знаєш, коли ми...
Коли ми стояли за «Хамві» під ворожим вогнем у Фаллуджі,
я і не уявляв, що ми опинимося тут.
Хоча й не всі.
Кріс завжди буде з нами.
Він хотів би, щоб ми продовжували жити.
Ба більше, наполягав би на цьому.
Бо це означає, що його жертва того варта.
Амінь.
Не пригадаю, щоб бачив, як усі ми настільки впевнено дивилися в майбутнє.
Так, друже.
Навіть Бреді.
Будеш сім'янином?
Ось цього я не знаю.
Але тобі личить.
Дякую.
- Поплач як слід. - Так точно.
Я виповзав із того фургона, наче...
Привіт, пані Шерідан. Що тобі сьогодні найбільше сподобалося?
- Барбекю Ніка. - Та невже.
Я вражена, що не обляпала сукню.
Гаразд, і це тобі найбільше сподобалося?
Ще голуби.
Ага.
Берт молодець, що втримався й не вполював їх.
Так.
Боже, не знаю. Багато всього було.
Я ще цілий рік думатиму про сьогоднішній вечір.
Я решту життя думатиму про сьогоднішній вечір.
Гаразд, якщо я мушу обрати, я б обрала цей момент.
Ось цей?
Чому?
Бо якщо я зможу втримати відчуття, яке маю зараз,
то ми точно зможемо пережити все.
Бувайте!
МОЛОДЯТА
Агов.
Хочеш прогулятися?
Так, звісно.
Гаразд.
Джо Еллен, ти не бачила Ларк і Гейзел?
Вони поїхали.
Поїхали?
Я говорила з Ларк
і вона спитала, чи може Нік відвезти їх із Гейзел у готель.
Усе гаразд?
Ні, усе гаразд. Просто я думав, що ми з ними поїдемо разом.
Поїду в готель, погляну, чи вони там.
Бреді, вони й звідти поїхали.
Вона не сказала?
Про що ти говориш?
Перш ніж поїхати,
Ларк сказала, що вони виселяються з готелю.
Ларк кинула роботу прибиральниці.
Я думала, ти знаєш.
Дякую. Я їй подзвоню.
Авжеж.
БАНК КЛІР-РІВЕР: ПІДТВЕРДЖЕННЯ ЗНЯТТЯ КОШТІВ
БАНК КЛІР РІВЕР — ДЕН БРЕДІ ПЕРЕВІРКА БАЛАНСУ: 0 $
О боже.
Оце так вечір.
Ага.
Я така щаслива за Мел і Джека.
Вони точно показали, що пара може будь-що здолати.
Так, вони ставлять високу планку.
Ми теж.
Адже й ми пройшли крізь чимало випробувань.
Засідки.
І тебе підстрелили.
Я бачив твоїх батьків голими, це, може, гірше, ніж коли мене підстрелили.
Але з кожним життєвим випробуванням
ми з тобою стаємо лише міцніше, і це доведено.
Ти стійка,
хоробра
й сильна.
Ти додаєш мені сили.
А ти додаєш сили мені.
Сподіваюся.
Ти багато що переосмислювала в ці останні кілька тижнів. І...
Я хотів лише дбати про тебе й не заважати.
- Майку. - І...
І любити тебе.
І я знаю, ми говорили про мій переїзд до тебе.
Але я думаю про наше майбутнє.
Про все.
Гадаю, ми мусимо просто зважитися.
На що?
Гаразд.
Я цього зовсім не планував...
очевидно.
Обіцяю, я добуду для тебе щось краще завтра. Але зараз,
Брі Шерідан, ти одружишся зі мною?
Майку...
Я переспала з Бреді.
Я знаю.
Що?
Що? Боже, Джеку!
От ти дурко.
Я можу просто
лежати тут цілий день.
Так, я теж.
Але що?
Не можу повірити, що я зараз це скажу, але я голодна.
А в нас є лише в'ялі полуниці в шоколаді й шампанське, що видохлося.
Гаразд.
Оскільки я заступаю на службу як твій вірний чоловік, перше завдання —
принести нам щось поїсти.
Не можу повірити, що Гоуп не спланувала сніданок для нас.
Але все інше вона зробила як слід.
Це точно.
Знаєш, учора все було без заминки. Ні дати, ні взяти, га?
Ні, була одна заминка.
Ой, ну ти прямо як Ліззі.
Ні.
Шармейн. Вона так і не приїхала, а я залишила їй кілька повідомлень.
І я їй писала, а вона так і не відповіла.
- Ви зателефонували Шармейн... - Тепер голосова пошта.
Певен, усе добре. Хоча близнюки — то вічний клопіт.
Пам'ятаєш, вона плутала дату весілля?
Так, але вона подала документи на судову заборону щодо Келвіна.
Що як щось трапилося?
- Я хочу її навідати. - Ні, ти не поїдеш. Ти...
Ти залишайся тут і розслабляйся.
Моя дружино.
Я її навідаю, поки їздитиму.
- Друге завдання. - Попереду їх іще багато.
Верноне?
Верноне, ти не повіриш.
Що сталося?
Це привезли вранці з медичної ради Каліфорнії.
Твоя ліцензія.
Так.
Призупинено, очікується розслідування.
Скоти.
Я не можу зрозуміти, як до цього дійшло. Тобто
в цього чоловіка, схоже, особиста вендета проти мене.
Не думаю, що це особисте.
Мені подзвонила вранці
членкиня ради директорів лікарні Ґрейс-Веллі.
Схоже, вона не знає, що ми з тобою одружені.
Вона радо поділилася зі мною як із мером новиною,
що лікарня Ґрейс-Веллі планує розширення території обслуговування
й охопить Вірджин-Рівер.
Що?
За їхнім планом тебе не має бути, Верноне.
Їм потрібна клініка.
Тепер вони починають мене бісити.
Ні.
Ні я, ні моя клініка не здамося.
Без бою — точно ні.
Мел!
Марлі?
Привіт.
Вітаю.
Вибач, що турбую одразу після весілля...
Усе гаразд. Ти як? Добре почуваєшся?
Усе добре. З дитям усе гаразд.
А, ну добре.
Я просто хотіла поговорити.
Гаразд, поговоримо. Хочеш зайти й сісти?
ДОК
Філ і Дарла не всиновлять дитину.
Що? Як...
Ти впевнена? Це вони так сказали?
Ну, не зовсім, але...
Боже, я просто...
- Вони були такі зацікавлені. - Знаю.
Я дуже хотіла це місце для своєї дитини.
Розумію.
Слухай, чому б нам... Ми вчотирьох можемо сісти й поговорити.
Або я можу поговорити з ними сама. Упевнена, є вихід.
Я вже знаю рішення.
Гаразд.
Мел... Я хочу, щоб ти всиновила мою дитину.
Шармейн?
Агов, це Джек.
Шармейн?
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька