Tak dobře.
- Prosím. - Díky.
Upřímně ani nevíme, co na to říct.
Poděkování snad ani nebude stačit.
Mělo to tak dopadnout.
Je to vaše dítě.
Snad vám nebude vadit, že se zeptáme,
ale jak jste k tomu rozhodnutí dospěli?
Nejdřív jsme si museli vyříkat dost věcí.
Kvůli své hlouposti jsem Marley ztratil už jednou.
A nechtěl jsem ji ztratit znovu.
Věřil jsem, že když jí ukážu, že jsem na otcovství připravený,
tak to mezi náma začne klapat.
Ale… ten prcek naše problémy nevyřeší.
Museli jsme si na rovinu říct,
jestli mu můžeme dát život, jaký si zaslouží.
A upřímná odpověď je, že nemůžeme.
Nejsme připravení.
Ale mám jednu prosbu.
Jasně, cokoliv.
Můžeme se vrátit k původnímu plánu a budeš zase moje porodní asistentka?
Samozřejmě. Ano.
Ale musíte nám slíbit,
že se vrátíte na studia.
- Už teď zníš jako táta, Jacku. - Jo.
Jo, a až se narodí, přestěhujeme se do Sacramenta.
Ani mě nenapadlo, že byste odjeli. Já…
Samozřejmě s váma zůstaneme v kontaktu.
Budeme vám posílat fotky a videa.
Nějakou dobu radši ne.
To rozhodnuti jsme už přijali, ale nebude to snadné, takže…
budu potřebovat nějaký čas.
- Jasně. - Dobře.
Uděláme to, jak budeš chtít.
A po tom porodu…
ho nebudeme chtít vidět.
Snad chápete, že to není proto, že by nám to bylo jedno.
A proto chci, aby vaše tváře byly první, které uvidí.
A první hlasy, které uslyší.
Chci, aby jeho život začal takhle.
S vámi.
Děkujeme.
Díky.
Už jsem zapomněl,
jak dobře vedle tebe spím.
Chybělo mi to.
Promiň, že mi to trvalo tak dlouho.
To není důležité.
Už je to za náma.
Je to důležité.
Tohle je jiný pocit. Zdá se to být opravdovější.
Tohle, víš?
My dva.
Ale tentokrát jsme spolu ze správných důvodů.
A tohle…
Co to přesně je?
To jsme ještě neprobrali, že?
Ne, moc na to nebyl čas.
- To ne. - Ne.
Nechci to podělat.
- Je to pro mě velmi důležité. - Pro mě taky.
Fajn. Tak co kdybychom všechno resetovali a začali zase od nuly?
- Jo. - Jo?
- Tentokrát si toho vztahu budeme vážit. - Jo.
Jako kdybychom spolu zase začali chodit,
akorát s tou výhodou, že už o sobě spoustu věcí víme.
- Jsem pro. - Jo.
Takže…
když už teda spolu chodíme…
opět…
mám na tebe otázku.
Dobře.
Otázku?
Půjdeš se mnou na Den zakladatelů?
- Na Den zakladatelů? - Jo. Ukázali bychom se na veřejnosti.
A na to se asi ptám.
Zvládneš to?
Počkej chvíli.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak to jde? - Dobře. Snad tě nevyrušujeme.
Ne. Vůbec ne.
Jak se máte? Jak to šlo s Marley a Eamonem?
No…
Panebože.
- Přistoupili na tu adopci. - To je neuvěřitelné.
Že jo?
- Konečně budete rodiče. - Jo.
- A já teta. - Ano.
Bez urážky, ale budu mnohem víc cool teta než Joey, Donna a Mary.
Budu mít u sebe bonbóny a nebude muset chodit brzo spát…
Ty ho určitě hlídat nebudeš.
Fajn. Po právní stránce se o všechno postarám.
Brnknu do adopční agentury
a zjistím detaily.
- Super. - Díky. Toho si vážíme.
Jé.
- Já… - Promiň. My jsme tě vyrušili?
Už se můžeš ukázat. Poznali to.
- Ahoj. - Ahoj.
Omlouvám se za vyrušení a gratuluju.
- Děkuju. - Jo.
Děkuju.
Jasně.
Asi si pogratulujeme všichni navzájem.
- Jo. - Že?
Opět jste to dokázala, paní starostko.
Pokud tohle ty lidi neinspiruje, aby udělali správnou věc, tak už nevím.
Jo.
Paní starostko?
Tak jo.
- Nepanikařte. - To jsem neplánovala.
Ale klidně můžete panikařit.
Panický záchvat ne, ale připravte se, že budete vyšilovat.
- Tony. - Jo.
- Děsíš mě a otravuješ. - Pardon. Volala Gladys.
- S Gregem mají chřipku. - Zavolám jim.
Výborně. Nebudou moct být u svého stánku.
- Proč nevyšilujete? - Protože se to dá lehce vyřešit.
Řekni Dině, ať vezme část látek z quiltovacího stánku a ať je spojí.
Spojíme je. To je geniální. Já…
Jste skvělá krizová manažerka.
Jste jako mladá Margaret Thatcherová. Víte to?
Tak jo, jdeme. Ne, tudy.
No tak. Všichni za mnou.
Bože, kéž by tu byla Lizzie.
Hned jsem tu.
- Můžu ti s tím pomoct, doktore? - Zvládnu to sám.
Ty taky řešíš toho koně? Už jsem Hope říkal…
Kůň-nekůň, vkradl ses zpátky do života mé ženy.
A chci ti říct, že se mi to nelíbí a že ti nevěřím.
Ani za mák.
Nějaký problém?
Dokud si budeš hrát na svém písečku, tak ne.
Na svém písečku?
Jestli chceš mluvit o mém písečku,
chtěl bych to připomenout, že stojíš na mém pozemku.
- A očekával bych větší respekt. - Vážně? Respekt?
- Respekt si člověk musí zasloužit. - Kluci, no tak!
Byla jsem pryč dvě minuty. Vernone, neměl bys už být na klinice?
- Chtěl jsem mu říct něco o respektu… - Vernone.
Nemáš se čeho bát.
Vážně? V tomhle věku?
To on si začal!
OSLAVA DNE ZAKLADATELŮ VE VIRGIN RIVER
- Vítejte na vaší první akci Virgin River. - Je to fakt neskutečné.
Já ti to říkala.
Takové oslavy jsou tady často?
- Jo. - Neustále.
- Jo. - Aha.
Čau, Jacku. Jak si užíváš oslavy?
Půjdu se mrknout na náš stánek. A vy se běžte bavit. Tak zatím.
Co byste si chtěli vyzkoušet nejdřív? Vyrábění svíček?
Vyrábění podkov?
To snad ne. Vidím nápis na nápoje z bobulí přestupu.
- Vždycky jsem to chtěl zkusit. - Dobře.
Jdeme to ochutnat.
Tak to vidíš. Hej, Eamone, zpomal, prosím tě.
Nesu s sebou náklad!
- Padá ti to zlato. - Zas tak snadné to není.
Moc agresivně kroužíš.
Myslíš, že to zvládneš? Tak pojď.
Já mám plné ruce práce.
Co kdybych si na chvíli Koko vzala já?
Mohli byste si to zkusit společně.
Už jste obě venku. Nemusíš, pokud nechceš.
Dobře. Tak jo.
Tak pojď, Koko.
Božínku.
Nemůžu se dočkat, až tě představím celému městu.
Tak pojď. Jdeme.
Tak dobře.
Ať vyhraje ta nejlepší pánev.
Nemůžu uvěřit, že z tebe bude táta.
Díky, brácho.
Nemůžu uvěřit, že je to naše poslední akce.
Nemluvte o tom, nebo v tom v jídle budou slzy.
Osm bizoních burgerů, dvě kukuřice s čedarem,
čtyři porce prérijních hranolků
a jeden ovesný pudink.
Páni, lidi to jídlo z divokého západu úplně žerou.
Dobře, pomůžu vám. Je to velká objednávka.
Hele…
fakt ti to přeju. Opravdu.
Ale bez tebe to už nebude ono.
- Pamatuješ, když jsi mi tu práci nabídl? - Jasně.
- Tos tady byl poprvé na návštěvě, že? - Jo.
Byl jsem totálně ztracený.
- Úplně mimo. - Jo, vzpomínám si na to.
Ukázal jsem ti bar. Ještě ani nebyl dokončený.
S hrdostí jsem ti ukazoval menu
a myslel si, že miniburgery jsou revoluční.
Ale no tak. Všichni mají rádi miniburgery.
A tys mluvil o kapustových salátech a grilovaných brioškách se sýrem.
- Myslel jsem, že se mi vysměješ. - Vůbec ne. Věřil jsem ti.
Tys nevytvořil… jen menu.
Udělal jsi… z toho baru místo, kde měli lidi pocit, že jsou tam vítáni.
A za to…
ti děkuju.
Dal jsi mi práci.
Nový život.
Podržel jsi mě. A to ti nikdy nezapomenu.
Ale byla to super jízda, ne?
Nemůžu se dočkat na další kapitolu.
První usedlíci
nakonec přešli pohoří Sierra Nevada v létě 1875.
Byli unavení, ale i nadále hledali zemi zaslíbenou.
Místo k odpočinku, místo k budování, místo naděje.
Umírám žízní.
Myslím, že jsme blízko.
Jo, smrti.
Počkejte. Něco slyším. Já slyším vodu.
Díkybohu. Tys našla řeku.
Ne! Našla jsem náš nový domov.
Jak tady tomu budeme říkat?
Tohle místo je tak krásné a nedotčené.
Ano! Bude to Panenská řeka, Virgin River.
To jméno se pastorovi McCoyovi asi líbit nebude.
Tak jo, jdeme. Běžte. Pohyb.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Jen se mi nesedí moc pohodlně.
Padesát let po založení města
čelili lidé z Virgin River té největší hrozbě.
Ty hory jsou v plamenech!
Co budeme dělat?
To ne!
Do toho, velitelko!
Jsem sice velitelka a jediná členka hasičského sboru,
ale ten požár sama neuhasím.
Slyšeli jste? Pohyb, lidi.
Popadněte kbelík. Rychle! Pohyb!
Hrdost místních lidí zachránila naši komunitu
a stala se základním kamenem tohoto města.
Jo!
Nakonec v roce 1984 naše první a jediná starostka Hope McCreaová
oficiálně sepsala chartu našeho města.
Žiju v tomhle městě celý život.
Viděla jsem, jak roste, jak se mění, jak klopýtá a jak se zvedá.
Za ty roky jsme nikdy nezapomněli,
co je to soběstačnost,
tradice a komunita!
Den zakladatelů nám každý rok dává důvod k zamyšlení
a připomíná nám, odkud jsme přišli a jakým směrem jdeme.
Někteří už víte, že jsou zde lidé, kteří nejsou odsud,
kteří tento ráj berou jako příležitost,
ne jako komunitu.
Nechceme, aby sem jezdili a říkali nám, že spraví něco,
co nikdy nebylo pokažené.
Jo!
Protože Virgin River není jen tečka na mapě, je to náš domov.
A je na nás, abychom se ujistili, že to tak zůstane
jak pro současnou, tak pro budoucí generaci.
Prosím vás, podepište tuto petici
a pomozte ochránit Virgin River před invazí velkých firem.
Kdo chce jít první?
Bude mi ctí.
Výborně.
Díky, Rolande.
Děkuju.
To je úžasné.
Kde jsou Marley s Eamonem?
Asi vyrábějí svíčky.
Vypadá to, že jsou do těch slavností úplně zažraní.
Jo, jako vy dva s tím vyřezáváním.
Není nic lepšího, než si ze dřeva ostrým nožem vyřezat něco krásného.
Jo, jasně.
To asi bude klučičí zábava.
Už jste se s Jackem rozhodli, jak se bude ten můj vnuk jmenovat?
Ještě ne!
Já jsem vždycky tíhl ke jménu Vernon.
- Vážně? - Vernon?
- Ani náhodou. Everett. To je jméno. - Ne.
- Mel? - Ano?
Asi už půjdeme domů.
Jsi v pořádku?
Nevím. Špatně se mi dýchá.
Máš pocit, že máš kontrakce?
Ne, jde jen o to dýchání.
- V pohodě? - Zvládli jsme to, brácho.
Díky tvé kuchyni jsme to zvládli vždycky.
Když už o tom mluvíme, počítej s tím, že budu chtít mít úplně první rezervaci.
Jo, dobře.
Což mi připomíná…
Tady je ta smlouva.
Stačí ji podepsat, vrátit mi ji a já už se o zbytek postarám.
Jacku.
- Běž za Mel. - Všechno v pořádku?
Jo.
Jde o Marley.
Na motorkáře, co nejezdí na koni, to bylo dost působivé.
- Štěstí začátečníka. - Jo.
- Jsi na řadě. - Dobře.
Pomůžu ti. Musíš to udělat takhle…
Přestaň. Jen chceš odvést mou pozornost.
Ne, snažím se tě svést.
- Hele, víš co? - Co?
Jsou tady rodiny s dětmi.
Fajn, bude to vhodné pro děti a mladistvé.
Děláš si srandu?
Co ti budu říkat?
- Jsi tak dobrá? - Jsem tak dobrá.
To teda zírám.
Asi budu muset hasit další plameny.
Je to to, co si myslím?
- Žádný kalifornský požární sbor. - Dobře.
Moc vám to oběma přeju.
Díky.
Můžeme si promluvit o tom oblečení?
- Jo. - Ani náhodou.
Byla jsi skvělá, velitelko. Chystáš se na Broadway?
Šicí kroužek mi stačí.
VELITEL POŽÁRNÍ SBOR
- Paráda. - Hezky.
- Fešanda. - Taky chci takovou přilbu.
Děkuju.
- Nelituješ toho? - Že jsem vypila ten nápoj z přestupu?
Ne, toho, žes tady zůstala o pár dní déle.
Moje šéfová byla naštvaná, ale pak jsem jí ty okolnosti nevysvětlila.
O jakých okolnostech mluvíš?
Že jsem tady potkala poldu, který se mi na akademii líbil,
a on mě pozval na rande a já to nemohla odmítnout.
- Mluvíš s ní tak otevřeně? - Je na to zvyklá.
Aha.
Zjišťuju, že mi to tady bude dost chybět.
No, můžeš sem jezdit na návštěvy.
Kdykoliv.
- A ty jezdíš někdy do LA? - Zatím jsem neměl důvod.
Teď už jo.
Nedáme si ovesný pudink?
- Ne. - Aha. Ta brutální upřímnost.
- Promiň. - Mně se to líbí.
Tady ho máme.
Tohle je jeho ručička. Tady.
Dobře, změříme ti plodovou vodu.
Nejspíš proto máš bolesti břicha a dušnost.
Doufala jsem, že za to mohly ty hranolky. Vždyť je to moje břicho úplně obrovské.
No, hranolkama to není.
Normální amniový vak měří dva až čtyři centimetry.
Aha.
Ten tvůj měří osm.
Máš polyhydramnion,
což je nadbytek plodové vody.
Dobře. A co navrhujete?
Nejde to vypustit? Zanedlouho mám termín.
Můžeme ti od toho ulehčit, ale polyhydramnion…
může znamenat, že s tím plodem něco je.
Jako třeba co?
Jediný způsob, jak to diagnostikovat, je pomocí pokročilejšího vybavení.
A to mají v Grace Valley?
Ano.
Ale myslím, že i někde blíž.
Doktore Hayesi.
Doktore Mullinsi. Nevěděl jsem, že nás čeká druhé kolo.
A přivedl jste si posily.
Jde o něco jiného. Potřebujeme vaši pomoc.
A vy jste přišel sem, protože nemáte moderní vybavení.
Poslyšte.
Jde o 22letou ženu.
- Brzy má rodit a má polyhydramnion. - Nosí naše dítě.
Bojíme se, že s tím plodem něco je. Pomůžete nám?
Prosím.
Uvnitř je ultrazvuk zaměřený na matky těsně před termínem.
- To je skvělé. - Jdu pro Marley.
Děkujeme.
Mel, chtěla bys ji vyšetřit ty?
Jasně.
Necháte nás o samotě? Chceme si s Marley promluvit.
Jsme v tom všichni společně. Ať zůstanou.
Už víme, co s tím plodem je.
Má superoinferiorní postavení komor.
Je to vzácná vrozená srdeční vada,
kde jsou ty komory jedna nad druhou, místo aby byly bok po boku.
V podstatě se jeho srdci těžko pumpuje krev do celého těla.
A aby jeho tělo udrželo s oběhem krve krok, pracuje přesčas
a není schopno vstřebávat plodovou vodu, jak by mělo.
Dostane se z toho?
Bude muset na operaci.
Nejspíš jich bude několik.
Cílem je přesměrovat tok krve, aby to jeho srdce nebylo pod tlakem.
Je to sice složité, ale léčitelné.
Tyto operace se v Grace Valley nedělají.
Doporučil bych vám najít na ten zákrok nějakého specialistu.
- Obvolám pár nemocnic. - Prosím vás.
Nespojíme síly, doktore Hayesi?
Jistě.
Děkujeme.
Neboj.
Bude Marley v pořádku?
Ano, budeš v pořádku, Marley.
Mel, Jacku, je mi to moc líto.
- Božínku, to ne. - Ne.
- To nic. - Nemusíte to dělat.
- Opravdu. Zavolám do té agentury. - Marley, poslouchej mě.
Soustřeďme se teď na zdraví toho dítěte, dobře?
Marley. Podívej se na mě.
Dobře to dopadne.
- Bude to v pořádku. - Dobře.
Jak to překonáme?
Musíme se dívat dopředu.
Vždyť ani nevíme, jak dlouho to dítě bude naživu.
V životě není nikdy nic jistého.
Oba to moc dobře víme.
Poslouchej.
Je to naše dítě a budeme ho milovat,
ať už bude žít 100 vteřin, nebo 100 let.
Ta dušička nám byla určena.
Našla si nás.
Potřebuje nás.
V životě jsme si museli všechno vybojovat.
Musíme bojovat i za našeho syna.
Je to náš syn.
- Protože je to náš syn. - Jo.
Je to Sheridan.
- Bude to bojovník. - Jo.
Ale teď potřebuje, abychom my bojovali za něj.
Vernone!
- Ahoj. - Dokázali jsme to.
Máme dost podpisů na tu vyhlášku.
Teď už do našeho města Grace Valley ani nepáchne.
Co se děje?
Mel s Jackem
se dnes dozvěděli špatné zprávy.
To dítě, které budou adoptovat, má vrozenou srdeční vadu.
- To snad ne. - Jo.
A bude v pořádku?
To zatím nevíme. Čekají je velká rozhodnutí.
Dobrá zpráva je, že jsme to diagnostikovali včas.
- To je dobře. - Jo.
A podařilo se to díky pomoci doktora Hayese.
- Tak aspoň v něčem byl užitečný. - Jo.
No… ale říkal jsem si,
že by nebylo na škodu, kdyby tady on a Grace Valley byli.
- Všem by to prospělo. - Cože?
V tom systému bych pracovat nechtěl,
ale spolupracovat s nimi možná ano.
To snad nemyslíš vážně.
Ty ses ten svět rozhodl opustit, protože víš, jak to tam funguje, Vernone.
Pečovat o lidi a zároveň je chtít oškubat k sobě nejde.
Na tom jsi tu kliniku vybudoval.
Jo, já vím, že by to nebylo snadné, ale…
chci udělat to nejlepší pro místní komunitu, a tak bych…
s ním měl spojit síly.
Jak spojit síly?
No, mluvili jsme o tom, že bychom mohli být společníci.
Mluvili?
Tys s ním už mluvil. A beze mě.
Celý den jsem tě neviděl. A mluvím s tebou přece teď.
A já jsem si myslela, že jsme to my dva proti zbytku světa.
- Vždyť jo. - Kecy!
Bojovala jsem za tebe a za ten tvůj odkaz zuby nehty
a tys ten boj vzdal,
aniž by ses nejdřív uráčil mi o tom říct!
Věděl jsi přesně, co děláš, a stejně jsi to udělal!
To není fér.
Nic z toho není fér!
Odteď máš budoucnost kliniky ve svých rukou ty. A když už jsme u toho,
co kdybys dneska spal tam?
Tak jo, právě mi volal doktor Hayes.
S doktorem byli v kontaktu s kardiovaskulárním oddělením
dětské nemocnice v Los Angeles
a oni na tu operaci přistoupili.
To je dobrá zpráva.
Mají ty nejlepší kardiochirurgy v zemi.
To je skvělé.
Ale chtějí to uspíšit.
Jak moc?
Chtějí, abychom hned ráno vyrazili do LA.
Kontrakce vyvoláme v Cedars.
Pracovala jsem tam, takže tě budu moct odrodit já.
A na tu operaci ho převezou do dětské nemocnice.
Takže zítra?
Jo.
Co myslíš?
Tak dobře.
Jdeme na to.
Hope?
Něco jsem ti přivezla.
Na.
- Co je to? - Můj otec.
Prý ho nemůžu vyhodit, tak si ho klidně nech.
Co to do tebe sakra vjelo?
Vernon chce spolupracovat s Grace Valley.
Zaprodal mě navzdory mé snaze a těm dopadům, které to na město bude mít.
To jsem taková naivka?
Ne, nejsi.
Tak mi vysvětli, proč se mi to v životě stalo už třikrát?
Podrazili mě ti, které jsem milovala nejvíc.
Mým otcem počínaje.
- On tě nepodrazil. - Přestaň ho bránit.
Hope.
- Tak to nebylo. - Vážně? Tak povídej.
Nemůžu. Slíbil jsem mu, že ti to neřeknu.
Tak ho požádej o svolení.
Pila McCrea Timber byla odsouzena k zániku.
O čem to mluvíš?
Tvůj otec tu firmu tak zadlužil,
že proti větším firmám prostě neměl šanci.
Bylo to jen otázkou času.
A on mi to z hrdosti neřekl.
Věděl, že bys za tu pilu bojovala.
A věděl, že bys s ní šla ke dnu i ty.
Tak moc tě miloval, že to nechtěl dopustit.
Strašně moc tě miloval, Hope.
Tak proč mi to prostě neřekl?
- Nebo ty? - Protože jsem věděl, že dělá správně.
A protože jsem tě taky miloval.
A miluju tě dodnes.
Hodný kluk.
Jo.
Ahoj.
Co je?
Jen se loučím.
Jasně.
Jsi v pořádku?
Jo.
Jo jsou slzy štěstí.
Bude tady mít krásný život.
Vím to.
Bude.
Jo.
Tak dobře, vyjedeme.
- Jsi nějak brzo vzhůru. - Nemohl jsem spát.
- Proč? - Protože na tebe nemůžu přestat myslet.
Vím, žes říkala, že máš práci, ale taky musíš někdy jíst.
Tak co kdybych se dneska večer stavil a udělal ti večeři?
Tohle mi chybělo. Odpověď zní… ano.
Super. Tak se uvidíme později.
POHOTOVOST
Dobrý den. Přivezli jsme Marley Thurstonovou.
Chirurg z dětské nemocnice už je tady a chce s vámi mluvit.
- Přivedu ho. - Díky.
Dobře.
Tak co? Jaké to je být zpátky?
Já ti nevím. Je to jako vrátit se na střední.
Všechny ty staré pocity jsou zpátky. Jako bych je nikdy neztratila.
Marley Thurstonová?
- Mel? - Eli?
Počkat. Co?
- Ty… - Zestárnul jsem?
- Ne. - Ale jo.
Zato ty jsi nezestárla vůbec.
Počkat, vy se znáte?
Pamatuješ, jak jsem ti říkala o tom doktorovi ze Sestřiček bez hranic?
O té lásce s arogantním doktorem?
S arogantním, jo? Ale aspoň jsem byl roztomilý.
Jacku. Eli, tohle je můj manžel Jack.
- Těší mě. - Mě taky.
A aby bylo jasno, už je to dávno.
To je mi jasné.
Dobře, tak začneme znovu.
Jsem doktor Eli Kelly
a jsem kardiochirurg v dětské nemocnici tady v LA.
Život jsem zasvětil pomáhání rodinám, jako je ta vaše.
V té situaci jsem byl a tu operaci dělal už tolikrát,
že to ani nedokážu spočítat. A to jsem v počtech… fakt dobrý.
Tak dobře.
Superoinferiorní postavení komor je vážné.
Mohl bych vám ukázat hromadu statistik, diagramů a lékařského žargonu,
abyste to lépe vstřebali,
ale když jde o vaše vlastní dítě,
ta diagnóza je zdrcující, ať se děje, co se děje.
A tak vám to řeknu na rovinu.
Bude to náročné.
S tím určitě počítejte.
Mohly by to pro vás být ty nejtěžší momenty v životě.
Ale další věc, se kterou byste měli počítat, je,
že tomu vašemu miminku zachráním život.
Děkujeme.
ADVOKÁTKA BRIE SHERIDANOVÁ
DOHODA O VYPLACENÍ
A je na světě!
Jo.
Je tak krásný!
Jen běž.
Jdi za svým synem.
Děkuju.
Ahoj, prcku.
- Ahoj. - Ahoj.
Pojď sem.
- Strašně moc tě miluju. - Já tebe taky.
Jak se máš?
- Měli bychom jít. - Ahoj.
Dobře.
- Zůstaň s ním. Hned tam budu, jo? - Dobře.
Tak dobře.
Ahoj.
- Počkat! - Vy ho ošetřujete?
Ne, jsem jeho matka.
Ahoj.
Překlad titulků: Jan Kucherko