‫הלו?‬
‫היי, אם לא תגיד לי מי זה,‬ ‫אני מתקשרת לשריף.‬
‫מל, זה אני.‬
‫ג׳ק?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫סליחה, לא התכוונתי להבהיל אותך.‬ ‫לא הסתדרתי עם המפתח.‬
‫זה בסדר.‬
‫פשוט בפעם האחרונה שהיה לי אורח לא צפוי,‬
‫היה לו סכין.‬
‫אין לי סכין. באתי לקחת‬ ‫את התיק העמיד במים של דוק.‬
‫למה את עובדת בראשון?‬
‫אני בונה תיקים דיגיטליים‬ ‫לכל המטופלים שלנו.‬
‫וזה מקובל על דוק?‬
‫חשבתי שהוא חושב‬ ‫שהמחשב יביא את סוף הציוויליזציה.‬
‫אם הוא היה מסתדר עם תיקיות הנייר שלו,‬ ‫אולי היה בזה משהו, אבל הוא לא מסוגל.‬
‫תשמרי לי מקום לשיחה הזאת.‬
‫פתרת את העניין עם סטייסי?‬
‫סירבתי לתת לה את הטבעת,‬ ‫אז היא כעסה ועזבה אתמול בערב.‬
‫יפה לך. לפחות לא תצטרכי לראות אותה.‬
‫טוב…‬
‫לא הוזמנתי לאזכרה המשפחתית, אז…‬
‫אזכרה?‬
‫מחר תמלא שנה למותו של מארק.‬
‫כן…‬
‫איך את מרגישה?‬
‫אני בסדר.‬
‫כן. אני רק צריכה לשרוד את הימים הקרובים.‬
‫ועוד לא החלטתי מה אני רוצה לעשות לזכרו.‬
‫אני לא רוצה לשבת ולהיות עצובה כל היום.‬
‫אני רוצה לעשות משהו לזכרו‬
‫שיעזור לי להתקדם הלאה, ו…‬
‫בטח, כן.‬
‫אני בטוח שתמצאי דרך‬ ‫להעלות זיכרונות בלי שזה יציף אותך.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫כן, בטח.‬
‫למה אתה אף פעם לא מדבר על עיראק?‬
‫הייתי בעיקר באפגניסטן, אז…‬
‫חשבתי שהמפגש עם החברים מהצבא‬ ‫יעלה לך זיכרונות.‬
‫כן, הגיוני.‬
‫אתן לך לחזור לעבודה.‬
‫לא ענית על השאלה.‬
‫מה הייתה השאלה?‬
‫היה קשה לראות אותם?‬
‫כן, ברור. אבל, את יודעת…‬
‫זה לא גדול עליי.‬
‫תמסרי לדוק תודה על התיק העמיד במים.‬ ‫-טוב.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- הבר של ג׳ק -‬
‫המפלצת הקטנה של שרמיין‬ ‫הרסה לי את המגפיים שאני אוהבת!‬
‫ועשתה פיפי על השטיח בחדר האוכל,‬ ‫כפי שגיליתי כשהייתי יחפה.‬
‫אומרים שכלבים יודעים לשפוט אנשים.‬
‫זה לא משעשע אותי.‬ ‫אני רוצה את הבית שלי בחזרה!‬
‫תשמרי על קור רוח, מותק.‬ ‫שרמיין בטח תחזור הביתה בקרוב.‬
‫אני צריכה שתדייק יותר.‬
‫אני…‬ ‫-שלום, דוק!‬
‫הופ. אני מופתעת לראות אותך על הרגליים.‬ ‫-למה?‬
‫חששתי שאולי מתחת משהו בשיעור הריקוד.‬
‫אני יודעת שאת לא רגילה להתעמל.‬
‫הדבר היחיד שנמתח פה…‬ ‫-לא.‬
‫מיוריאל, הביף סטרוגנוף שלך מוכן.‬
‫תודה.‬ ‫-ביף סטרוגנוף. זאת…‬
‫בחירה מצוינת.‬
‫בהחלט. זה בילוי יום א׳ שלי.‬
‫יום א׳ מה?‬ ‫-בילוי.‬
‫זה רק אחה״צ של יין ומשחקים בבית שלי, ו…‬
‫אולי תבוא?‬
‫טוב, הנה.‬
‫זה קצת כבד, אז אקח את זה לרכב…‬ ‫-תן לי לעשות את זה.‬
‫תן לי לעשות את זה.‬ ‫-בחיי, איזה ג׳נטלמנים שניכם!‬
‫בהצלחה בהוצאת הביף סטרוגנוף מהרכב שלך.‬
‫נראה שדוק פנוי.‬
‫מיוריאל, אני צריך לדבר איתך על משהו.‬
‫כן.‬
‫את יודעת,‬
‫נהניתי מאוד…‬
‫מהזמן שבילינו יחד.‬
‫אני שמחה מאוד לשמוע.‬
‫אני עדיין נדהמת לגלות‬ ‫כמה יש לנו מן המשותף.‬
‫כן, טוב…‬
‫באמת יש לנו הרבה תחומי עניין משותפים.‬
‫נכון.‬
‫ולמען האמת, עדיין אין לי מושג‬ ‫איך אתה והופ נהייתם זוג.‬
‫אתם פשוט הפכים.‬
‫לפעמים השוני‬
‫הוא שמקרב בין אנשים.‬
‫נכון,‬
‫אבל אני גם חושבת ש…‬
‫משיכה באה בקלות רבה יותר‬ ‫בין אנשים שחושבים בצורה דומה.‬
‫אבל גם ההיסטוריה משחקת תפקיד.‬
‫ואני חושבת שהסיפור שלנו רק מתחיל.‬
‫מיוריאל…‬
‫הופ ואני…‬
‫החלטנו להתפייס.‬
‫אני מצטער. לא ידעתי איך לספר לך.‬
‫לא…‬
‫אין צורך להצטער. אני…‬
‫מודה לך על הכנות והישירות.‬
‫ואני מקווה שנוכל להישאר ידידים.‬
‫אני בטוחה שנצליח.‬
‫ו…‬
‫אם משהו ישתנה, תעדכן אותי.‬
‫כמה זמן לוקח לך‬ ‫להכניס סיר של ביף סטרוגנוף לרכב של מישהי?‬
‫אני…‬
‫סיפרתי למיוריאל‬ ‫שאת ואני חוזרים להיות ביחד.‬
‫לא היית צריך לעשות את זה.‬ ‫-כן הייתי צריך.‬
‫היא עוברת אורח חפה מפשע.‬ ‫היה מספיק קשה לבשר לה היום.‬
‫היית צריכה לראות את ההבעה שלה.‬ ‫-היא לא תמימה כמו שאתה חושב.‬
‫היא אדם טוב.‬
‫לא נעים לי שהשתתפתי בהעמדת הפנים הזאת שלך.‬
‫קדימה, בנות!‬
‫טוב! לקום!‬
‫בוקר טוב!‬
‫מה השעה לעזאזל?‬
‫בואו. יוצאים לשוט ולשתות בירות!‬
‫אני בהנגאובר מטורף.‬
‫הגב שלי הורג אותי.‬
‫ג׳ק, חשבנו להקדים את היציאה לדרך.‬
‫מה פתאום? רצינו לשוט בקיאקים.‬
‫יש לי המון עבודה בתחנה.‬
‫לבת שלי יש תחרות שחייה.‬
‫בואו נאכל ארוחת בוקר יחד בבר.‬
‫אתם כמו חבורת גברים בגיל העמידה!‬
‫כי זה מה שאנחנו.‬
‫אבל אתם לא חייבים להתנהג ככה!‬
‫בשביל מה באנו הנה?‬
‫באנו הנה בשבילנו?‬
‫כי חשבתי שזאת התכנית.‬
‫אני מבין, יש לכם חיים לחזור אליהם,‬ ‫ואני מכבד את זה,‬
‫אבל האם לא באנו הנה‬
‫כדי לאלתר,‬
‫להתאים את עצמנו, ולהתגבר?‬
‫אז קחו את עצמכם בידיים ובואו נצא!‬
‫אני אנקנק אתכם בכל הנהר!‬
‫ריקי,‬
‫אחזור בעוד כמה שעות,‬
‫אז ג׳ורג׳ יבוא להשגיח על העניינים.‬
‫יופי, אז ג׳ק סיפר לך.‬
‫על האלכוהול שגנבת? כן.‬
‫פשוט…‬
‫זאת הפעם הראשונה שג׳ק כועס עליי.‬
‫אני חושב שהוא בעיקר מאוכזב, לא כועס.‬
‫יופי.‬
‫עכשיו אני ממש מרגיש חרא.‬
‫טוב, תראה.‬
‫ג׳ק נתן לך הרבה אחריות.‬
‫הוא סומך עליך שתחליף אותו כשהוא לא פה.‬
‫כן. אני יודע שפישלתי.‬
‫לפעמים אני פשוט מרגיש‬ ‫שלא הספקתי להיות ילד.‬
‫אני מבין.‬
‫בתנאי שזה חד־פעמי.‬
‫תרגיש טוב שהוא רואה בך גבר.‬
‫תאמין לי,‬
‫זה יחזק אותך בטווח הארוך.‬
‫אל תדאג בקשר לג׳ק.‬
‫זה יעבור לו.‬
‫יבוא.‬
‫שוב ברח לו, הכלב.‬ ‫אני יודעת שהוא עושה את זה בכוונה.‬
‫אני בטוחה שזה לא נכון.‬
‫זה מה שהוא רוצה שתחשבי.‬
‫ראה הוזהרת, טאקר. אתה ברשימה שלי.‬
‫פה גדול, כמו אימא שלך.‬
‫שרמיין במקלחת, דרך אגב.‬
‫היא תרד אחרי שתגמור את כל המים החמים.‬
‫יופי.‬
‫גם לך מישהו השתין על הרצפה?‬
‫לא שאני יודעת.‬
‫אז מה קרה לך?‬
‫אני לא דוחפת את האף!‬
‫זאת… שיחה.‬
‫מה ההבדל?‬
‫אם את לא רוצה לדבר, אשתוק.‬ ‫-אני לא רוצה לדבר.‬
‫באמת?‬
‫אולי זה יעזור.‬
‫לא, פשוט…‬
‫מחר תמלא שנה למוות של מארק,‬
‫ואני לא יודעת איך לבלות את היום,‬
‫אז…‬ ‫-טוב…‬
‫אין דרך נכונה ולא נכונה‬
‫לעבור יום שנה כזה.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫מוזר לי אפילו לקרוא לזה ״יום שנה״.‬
‫את יודעת? ימי השנה שלנו תמיד היו…‬
‫ימים של חגיגה, ו…‬
‫מחר…‬ ‫-זה יום האבל שלך.‬
‫כן.‬
‫איך מישהי אמורה לציין את היום הגרוע בחייה?‬
‫את לא חייבת לעשות משהו.‬
‫אחרי שבעלי השני אוון מת,‬
‫התעלמתי מכל מה שהעלה בי רגשות:‬
‫ימי הולדת, ימי שנה, חגים…‬
‫וזה עבד? לשמור את הרגשות בבטן?‬
‫אצלי זה עבד.‬
‫את יודעת, אני יודעת שכל אחד…‬
‫מתאבל בסגנון שלו, אבל…‬
‫לפי כל מה שקראתי,‬ ‫כדי להתאושש, צריך להתמודד עם הרגשות.‬
‫לכן אני מסתפקת במגזינים על גינון.‬
‫גבירותיי.‬
‫היי, ורנון.‬
‫אני חושבת שאכין תה.‬
‫ראית את שרמיין?‬
‫היא תצא מהמקלחת בעוד כמה דקות.‬
‫הבדיקה הייתה אמורה לקרות לפני עשר דקות.‬
‫מה אני יכולה להגיד?‬
‫שמעתי מקוני…‬
‫אני יודעת. היא כועסת בגלל‬ ‫שנתתי לליזי מרשם לגלולות נגד הריון.‬
‫״כועסת״ בלשון המעטה.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-אמרתי לה שאת…‬
‫עשית את העבודה שלך.‬
‫כן… תני לה עוד מרשם,‬ ‫ואני אתמודד עם קוני.‬
‫הצעתי, אבל ליזי סירבה.‬
‫אני מניחה שהיא צריכה שקוני‬ ‫תסיע אותה לבית המרקחת בקליר ריבר.‬
‫כן. קוני לא רוצה לעזור לה למלא את המרשם.‬
‫אין לנו מה לעשות?‬
‫אני במקרה מחזיק דוגמיות של אמצעי מניעה,‬
‫וגם תרופות אחרות,‬ ‫למטופלים שאין להם כסף.‬
‫את יכולה לתת לה מהן.‬ ‫הן נעולות בארון התיוק במשרד שלי.‬
‫באמת?‬ ‫-ליזי היא בגירה.‬
‫אין לקוני זכות משפטית‬ ‫להתערב בטיפול הרפואי שלה.‬
‫נכון! וואו!‬
‫מצטערת, אני פשוט…‬
‫לא ציפיתי שתהיה בצד שלי.‬
‫ברפואה, אין צדדים.‬
‫יש רק מטופלים שצריכים טיפול.‬
‫היי.‬
‫אני חייבת לייבש את השיער.‬ ‫זה ייקח עשרים דקות, גג.‬
‫ולפעמים אני מתחרט שלא נהייתי וטרינר.‬
‫הלו?‬
‫היי.‬
‫סתם נמנמתי.‬
‫כשאני ישן בימים, אני לא נרדם בלילות.‬
‫אפילו השעון הפנימי שלך נאמן לכללים.‬
‫אז מה אתה עושה היום?‬
‫לומד למבחן בהיסטוריה, ואז יש לי משמרת בבר.‬
‫אבא שלי שלח לי כסף.‬
‫נשמע נחמד.‬
‫סתם, מתוך אשמה. הוא זה ששלח אותי הנה.‬
‫עדיף על כלום.‬
‫אולי.‬
‫בכל אופן, בא לי לעשות קניות.‬
‫רוצה לבוא?‬
‫כן, בטח.‬
‫בוא ליוריקה. יש שם ״ספורה״.‬
‫לא יודע לנהוג. אין לי רכב.‬
‫אבל הסעת אותנו למסיבה הגרועה ההיא.‬
‫זה הרכב של סבתא שלי. אפשר לנסוע באוטובוס.‬
‫מספיק משפיל לגור פה.‬
‫אסור לי לנהוג ברכב מחוץ לעיירה.‬
‫אז איאלץ לנסוע לבדי.‬
‫תמיד אפשר לנסוע בטרמפים.‬
‫אל תעשי את זה. אני אסיע אותך.‬
‫תאסוף אותי באחת. אסגור מוקדם.‬ ‫-מותר לך?‬
‫מי יעצור בעדי?‬
‫כן, פשוט…‬
‫שם.‬
‫מושלם.‬
‫ביי.‬
‫טוב…‬
‫בואי, ילדונת.‬
‫הנה, חמודה.‬
‫כמה שהיא גדלה.‬
‫ראית אותה לפני פחות משבוע.‬
‫נכון.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני צריך שתחתמי על הדף האחרון בחוזה,‬
‫ואז נסגור את העסקה,‬ ‫ואתן לך את הצ׳ק לרכישת החווה שלך.‬
‫הוא ברכב. אביא אותו אם תרצי.‬
‫מי זה קלווין?‬
‫הוא איש עסקים מקומי.‬
‫שמעתי שהוא סוחר סמים.‬
‫זה מידע מאוד לא מדויק.‬
‫תראה, אני יודעת שהוא‬ ‫הבעלים של ״אמרלד עצים״,‬
‫החברה שמעוניינת בחווה שלי.‬
‫הם כבר רכשו אותה.‬ ‫-לא כל כך מהר.‬
‫ג׳ק אומר שהעסקה לא סגורה‬ ‫כל עוד לא חתמתי על החוזה.‬
‫ניהלנו מו״מ בתום לב. מבחינתנו העסקה סגורה.‬
‫אילו ידעתי מי עומד מאחורי זה,‬
‫לא הייתי שוקלת את ההצעה.‬ ‫-לילי, תראי,‬
‫אם את רוצה עוד כסף, אולי אצליח לשכנע אותם.‬
‫לא הכול זה עניין של כסף. סלח לי.‬
‫רמת הסוכר בדם שלך עלתה,‬
‫ו…‬
‫נראה שמצאנו את הנוסחה הנכונה‬ ‫כדי לשלוט בבחילות.‬
‫אז אני יכולה לחזור הביתה?‬
‫עוד היום, אם תרצי.‬
‫אבל יש לי תנאים.‬
‫מה שתרצה.‬
‫תצטרכי לחזור בקביעות לבדיקות מעקב.‬
‫כמובן.‬
‫ואני רוצה שתכיני תכנית לידה עם מל.‬
‫טוב.‬
‫ואני יודע שהחברים של ג׳ק כאן, אז…‬
‫כשתסיימי לארוז, תודיעי לי,‬ ‫ואסיע אותך חזרה לקליר ריבר.‬
‫תודה רבה לשניכם.‬
‫תן לי שנייה איתה.‬ ‫-בטח.‬
‫דוק ביקש שאכין את תכנית הלידה‬ ‫בגלל שאני מנוסה יותר בהריונות מורכבים.‬
‫את לא צריכה להסביר.‬
‫אני מודה לך מאוד על מה שעשית למעני,‬
‫ולמען ג׳ק והתינוקות שלנו.‬
‫זה לא ייאמן.‬
‫סוף סוף אני מקבלת את כל מה שתמיד רציתי.‬
‫אני שמחה שאת מרגישה טוב.‬
‫אני מתה לספר לג׳ק שאני חוזרת הביתה.‬
‫נדבר בקרוב, טוב?‬
‫טוב.‬
‫שאני אמות!‬
‫ממש מכונת פינבול, אה?‬
‫איפה ניכנס למים?‬ ‫-זה לא טוב.‬
‫זאת קפיצה בקטגוריה ארבע, אולי חמש.‬
‫סוף סוף משהו מלהיב!‬
‫פריץ׳, בוא ניכנס.‬ ‫-אין מצב…‬
‫לא, בוא נמשיך למקום שבו הזרם חלש יותר.‬
‫למה?‬
‫זה לא טוב, ג׳ק.‬
‫בחייך… הם רוצים!‬
‫אתם רוצים, נכון?‬
‫מה, אף אחד לא יגיד את זה?‬
‫יגיד מה?‬
‫ג׳ק, זה לא כזה סיפור.‬ ‫בוא פשוט נמצא מקום אחר.‬
‫לא לפני שאשמע מה ג׳וש רוצה לומר.‬ ‫-תראה, אנחנו פשוט…‬
‫אנחנו לא רוצים למשות אותך מהנהר.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זאת אומרת ש…‬
‫ששתית כל הלילה.‬
‫כן, כולנו שתינו. נכון?‬ ‫-כן, אבל הפסקנו בארוחת הערב.‬
‫ואתה?‬
‫אתם מסכימים איתו?‬
‫אתה?‬
‫בוא פשוט נמשיך ונמצא מקום טוב.‬
‫לא, אתם רוצים לעזוב מוקדם, נכון?‬ ‫אז בואו נסיים ודי.‬
‫ג׳ק…‬
‫בחייך, גבר…‬
‫טוב, בואו.‬
‫הבאתי לך פאי.‬
‫תודה.‬
‫הוא למסיבה שלך.‬
‫תותי שדה וגבינת שמנת ובצק עוגיות.‬
‫נשמע טעים. נחמד מצדך.‬
‫זהו? רצית להיכנס?‬
‫לא.‬
‫רק רציתי להגיד שאני מצטערת‬
‫על איך שנגמר הסיפור שלך עם דוק.‬
‫הוא אדם טוב,‬ ‫ואני יודעת שלא נעים לו מכל זה.‬
‫גם לי.‬
‫תודה שבאת עד הנה כדי לומר לי את זה.‬
‫ולפרוטוקול, זה בסדר.‬
‫טוב!‬
‫יופי. אני שמחה שהבהרנו את זה.‬
‫תיהני מ… היום שלך.‬
‫והופ…‬
‫כן?‬
‫בראבו.‬
‫המשחק שלך בתפקיד גרושתו התומכת של דוק‬ ‫היה מושלם.‬
‫אבל לרוע מזלך,‬
‫ההצגה לא נגמרה.‬
‫כי כשתפשלי עם דוק שוב,‬ ‫ושתינו יודעות שזה יקרה,‬
‫אהיה שם כדי לאסוף את השברים.‬
‫- ג׳ואי: היי, אחותי.‬ ‫תרמתי לקייטנת ימאות לזכר מארק. נשיקות -‬
‫- תא קולי‬ ‫מארק -‬
‫היי, בייב.‬
‫יום שנה שמח.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫טוב, אני חייב לסיים.‬
‫תאונת דרכים בדרך הנה.‬
‫אז…‬
‫ניפגש הערב.‬
‫אפשר לצאת למסעדה,‬ ‫או להישאר בבית ולעשות המון סקס.‬
‫אני בעד האפשרות השנייה.‬
‫אוהב אותך.‬
‫היי, בייב.‬
‫יום שנה שמח.‬
‫אני אוהב אותך…‬
‫עוד קפה?‬
‫לא, אני צריך לזוז.‬
‫אני צריך עזרה בהעמסה, אז…‬
‫היי, אני אעזור לך, זיק.‬ ‫-כן, סבבה.‬
‫טוב.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-כן, הכול טוב.‬
‫תודה.‬ ‫-בכיף.‬
‫היי, אני עדיין צריך לדעת‬ ‫מה אפשר לעשות לגבי קלווין.‬
‫לא הרבה, כרגע.‬
‫הראיות בינתיים נסיבתיות,‬ ‫ואין לנו מספיק בשביל צו.‬
‫הוא זומם משהו חדש, משהו רע.‬ ‫אני מרגיש את זה.‬
‫כן, ג׳ק…‬
‫תחושות הבטן שלך הצילו את חיי לא פעם,‬ ‫אבל זה פשוט לא מספיק.‬
‫מה לגבי עסק הקנביס?‬
‫כמו הרבה מגדלים לא־חוקיים,‬ ‫הוא טוען שהוא עובר לגידול חוקי,‬
‫אז לא מגישים כתבי אישום כרגע.‬
‫כן…‬
‫הלוואי שיכולתי לעשות יותר,‬ ‫אבל זה לא בתחום סמכותי.‬
‫תראה,‬
‫אהיה בקשר עם משרד השריף, ונקווה ש…‬
‫יהיה לנו מזל ונתפוס אותו על חם.‬
‫טוב. תודה.‬
‫היי, תקשיב. אני…‬
‫לא רציתי שהסופ״ש ייגמר ככה.‬
‫אל תילחץ מזה.‬
‫כולנו נהנינו.‬
‫אתה לא חושב שזה היה בזבוז זמן?‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫ואתה כן?‬ ‫-כן.‬
‫אחי,‬
‫אחי, יש לך הרבה דברים על הראש,‬
‫ושנינו יודעים ש…‬
‫לחץ עלול לשמש כטריגר לדברים אחרים…‬
‫רציתי לפרוק קצת מתחים, אתה יודע?‬
‫רק שים לב לדאוג לעצמך בתהליך.‬
‫כן, לא… אני בסדר.‬
‫אני בסדר. תודה.‬
‫אני מדבר בשם כולנו:‬
‫אנחנו מודאגים בקשר לג׳ק.‬
‫טוב…‬
‫הוא עקשן לגבי חייו הפרטיים.‬
‫תעשה לי טובה: תשגיח עליו.‬
‫אני משגיח.‬
‫פריץ׳,‬
‫הוא השאיר את הקיאקים שלו על שפת הנהר.‬ ‫-אני שומע אותך.‬
‫טוב, נצא לדרך.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫תודה, טופ.‬ ‫-להתראות.‬
‫טוב, פריץ׳…‬ ‫-טוב.‬
‫תרגיש טוב, ג׳ק.‬
‫סע בזהירות.‬ ‫-בטח.‬
‫אתה יודע,‬
‫הם דואגים לך.‬
‫אין מה לדאוג.‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫חשבתי שתהיה עם החברים שלך.‬
‫הם היו צריכים לחזור, אז…‬
‫איך היה?‬
‫זה לא היה בדיוק כמו שציפיתי, אבל…‬
‫טוב. אתה בסדר?‬
‫כן, הכול טוב.‬ ‫-בטוח?‬
‫נראה שלא ישנת.‬
‫היינו ערים עד מאוחר, ושתיתי יותר מדי.‬
‫אני כנראה כבר לא‬ ‫מתמודד עם הנגאובר כמו פעם.‬
‫כדאי שאסע.‬ ‫-טוב.‬
‫לאן אתה נוסע?‬
‫הבטחתי לשרמיין שאבוא אחרי ש…‬
‫החבר׳ה יעזבו, אז…‬
‫טוב.‬
‫פתרת את העניין שלך עם…‬
‫מארק? כל ה…‬
‫לא, עדיין לא.‬ ‫חשבתי שריצה תעזור לי לחשוב על משהו.‬
‫כן.‬
‫זה בטח רעיון טוב.‬
‫כן.‬
‫טוב. אני בסביבה, אם תצטרכי משהו.‬
‫תודה. ואם אוכל לעזור במשהו…‬
‫אני יודע איפה למצוא אותך.‬
‫היי, תבטיחי לי משהו.‬ ‫-מה?‬
‫תבטיחי לי שלא תיתני לי‬ ‫להפוך לאבא שלי, טוב?‬
‫אני אוהבת את אבא שלך.‬
‫אימא שלך קצת…‬
‫תפסיקי.‬
‫ברצינות, אני לא רוצה להיות כמוהו.‬ ‫אני לא רוצה להיות…‬
‫בן שבעים ולקרוע את התחת בעבודה, ו…‬
‫עשיר, אבל אומלל.‬
‫מארק…‬
‫אני אוהב לעבוד, אבל כשאמות,‬ ‫אני רוצה שתהיי הדבר האחרון שאראה,‬
‫ולא…‬
‫קציץ בשר של בית החולים.‬
‫תבטיחי לי.‬ ‫-כן, אני מבטיחה.‬
‫אז מה תעשה עם הזמן שלך כשתפרוש?‬
‫אפליג מסביב לעולם.‬
‫אתעלס איתך בכל נמל.‬
‫היי.‬
‫כששרמיין לא בסביבה, אנחנו מסתדרות נהדר.‬
‫וג׳ק יבוא לאסוף אותו מחר,‬ ‫שזה יום אחד מאוחר מדי,‬
‫אם אתה שואל אותי, אבל…‬
‫הוא רצה ששרמיין תתמקם קודם כול.‬
‫על מי את מנסה לעבוד? הוא מת עלייך,‬ ‫ואת אוהבת כל אחד שמציית לפקודות.‬
‫לא, אפיתי היום.‬
‫הוא בטח רק מריח את העוגיות.‬
‫נאכל פאי?‬
‫לא.‬
‫למה לא?‬
‫הכנתי אותו למיוריאל.‬
‫היה לי לא נעים,‬ ‫אז נסעתי למיוריאל והתנצלתי.‬
‫הרגשתך השתפרה?‬ ‫-לא.‬
‫להתנצל בפני מיוריאל זה כמו…‬
‫לשפוך מים על שמן בוער.‬
‫זה רק מזין את הלהבות.‬
‫גם אם מדובר באדם קשה, אם עשית לו עוול,‬
‫המעשה הנכון הוא להתנצל.‬
‫אני גאה בך.‬
‫כמה גאה?‬
‫גאה מאוד.‬
‫היי, מל.‬
‫כן, בטח.‬
‫אקח ערכת תפירה ואבוא.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-אסביר בדרך.‬
‫בוא, טאקר!‬
‫היי.‬
‫יש לי הפתעה.‬
‫לא בטוח שאני מוכן לעוד הפתעות…‬
‫מדהים, לא?‬
‫את עשית את כל זה?‬
‫לא, דודה ודוד שלי מפורטלנד קנו את כל זה,‬
‫וחברות שלי מסלון היופי הרכיבו הכול!‬
‫אני יודעת שזה מזל רע,‬ ‫לעשות את כל זה לפני סוף השליש הראשון,‬
‫אבל הם התרגשו כל כך, ש…‬
‫לא יכולתי לסרב.‬
‫ונכון שזה מוטיב מושלם?‬
‫״כשמביעים משאלה על כוכב, חלומות מתגשמים״.‬
‫כן, ממש מהאגדות.‬
‫תמשש כמה זה רך. נראה לי שזה שניל.‬
‫או שזה מבד פליס.‬ ‫לא יודעת, אבל זה ממש רך.‬
‫ואני מתה על הדוגמה, היא כזאת חמודה!‬
‫ג׳ק?‬
‫אתה בסדר?‬
‫תכף אחזור.‬
‫ג׳ק?‬
‫כן, אני כבר יוצא.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אני פשוט חייב לחזור לבר.‬
‫עכשיו?‬ ‫-כן, פריצ׳ר לא עומד בעומס.‬
‫מאיפה לך?‬ ‫-הוא היה שם רוב היום.‬
‫אולי תתקשר ותשאל אם הוא צריך עזרה?‬ ‫-לא…‬
‫למה לא?‬
‫תראי, אני באמת חייב לזוז.‬
‫למה שמישהו לא יחליף אותך?‬
‫מה זה פה, ״יום השאלות לג׳ק״?‬
‫ג׳ק, אני לא מנסה להרגיז אותך.‬
‫אני יודע, אני פשוט צריך…‬
‫אני חייב לזוז, טוב?‬
‫אתקשר אחר כך.‬
‫את בטוחה שאת מרשה לי להשתמש בסירה?‬
‫היא סתם העלתה אבק.‬
‫אני מעריכה את זה.‬
‫זאת מחווה מקסימה.‬
‫תודה.‬
‫מספריים.‬
‫יום השנה הוא בעצם מחר.‬
‫אולי, אם אתן רוצות להיות לבדכן…‬
‫אם זה קטע של נשים…‬
‫הסירה הזאת זקנה יותר ממך.‬
‫אם היא תטבע, אצטרך שמישהו יציל אותה.‬ ‫-ומכנסי הדיג ברכב.‬
‫אשמח אם תישאר.‬
‫אפשר לחזור ולעשות את זה מחר, אם תרצי.‬
‫לא. חשבתי על זה,‬
‫והדרך היחידה שאשרוד את מחר‬ ‫היא אם אתייחס אליו כאל סתם יום רגיל.‬
‫את יודעת? לכן רציתי לעשות את זה עכשיו.‬
‫לפני שנה בדיוק, המצב לא היה מושלם,‬
‫אבל היינו ביחד, ו…‬
‫ככה אני רוצה לזכור את זה.‬
‫היא מוכנה.‬
‫ואת?‬
‫כן.‬
‫אני מקווה שאתה מפליג עכשיו, בייב.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-אני חייבת לזוז.‬
‫לא, מצטערת… אני חייבת לזוז.‬
‫משעמם לך?‬
‫אני יודעת שהתעכבתי נורא ב״ספורה״.‬ ‫-סליחה, לא…‬
‫פשוט… הבר. אני לא רוצה לאחר.‬
‫עבודה זה לא הכול בחיים.‬
‫כן, כי את לא צריכה לעבוד.‬
‫יש לי עבודה.‬ ‫-אבל את לא לוקחת אותה ברצינות,‬
‫כי את לא צריכה לעבוד.‬ ‫אני עובד בשביל הכסף.‬
‫אתה נמצא בבר הרבה יותר מדי.‬ ‫-רק כשג׳ק צריך אותי.‬
‫ואתה לא מסרב אף פעם.‬ ‫-הוא עשה המון בשבילי.‬
‫אני חושבת שהוא מנצל אותך.‬ ‫-היי…‬
‫זה לא נכון.‬
‫הוא יודע כמה אתה מחבב אותו.‬
‫והוא גם יודע שלא תסרב לו.‬
‫למדתי בדרך הקשה לעמוד על שלי‬ ‫בגלל שאף אחד אחר לא עזר לי.‬
‫אבל הורייך תומכים בך.‬
‫הוריי רצו לשלוח אותי‬ ‫לאיזו קייטנת נוער שיקומית‬
‫כדי שלא יצטרכו להסביר לחברים שלהם‬ ‫בקאנטרי קלאב למה אני לא באוניברסיטה.‬
‫לא רצחתי אף אחד.‬ ‫גנבתי איפור מבית מרקחת פעם אחת.‬
‫הייתי צריכה לאיים שאברח‬ ‫כדי שישלחו אותי הנה.‬
‫אני רק אומרת שאתה צריך‬ ‫להתחיל לחשוב על מה שאתה רוצה.‬
‫לא אתן לך לעשות את זה, ג׳ק.‬ ‫-אני יודע מה אני עושה!‬
‫תחשוב על מה שאתה עושה.‬
‫אתה משוגע.‬ ‫-אז חכה לי בסוף.‬
‫מל, הוא לא מקשיב לי.‬
‫הוא ימות אם הוא ייכנס למים האלה עם קיאק.‬
‫ג׳ק, היי!‬
‫מה את עושה פה?‬
‫מה אתה עושה? זה לא בטוח.‬
‫אני יודע מה אני עושה, טוב?‬
‫טוב, אני…‬
‫אבוא איתך.‬
‫מה?‬
‫אמרתי שאני באה איתך.‬
‫את לא.‬
‫אם זה בטוח לך, זה בטוח לי.‬ ‫-אולי תפסיקי?‬
‫יש לך עוד אפודת הצלה?‬ ‫-שמעת אותי? אני לא רוצה אותך פה. בבקשה!‬
‫כן, שמעתי אותך.‬
‫אז לכי! תעזבי!‬ ‫-לא! אחרי שנשוט!‬
‫מה?‬
‫זה בטח לא כזה מסוכן.‬
‫נכון? כי אתה לא מסוג האנשים‬ ‫שלוקחים סיכון שתאומים יישארו בלי אבא.‬
‫אני חוזרת.‬
‫אתה בא?‬
‫תודה.‬
‫אתה יודע, כשמארק מת,‬ ‫וכשההריון שלי הסתיים…‬
‫במשך הרבה זמן,‬ ‫לא היה לי אכפת אם אחיה או אמות.‬
‫סליחה. הלוואי שידעתי איך לעזור לך.‬
‫מישהו אחד לא בא לפגישת המחזור.‬
‫הוא לא חזר.‬
‫וזה קרה באשמתי.‬
‫התפקיד שלי היה לדאוג‬ ‫שהחיילים שלי יחזרו בחיים.‬
‫ג׳ק,‬
‫אתה יודע שזאת ציפייה שאי אפשר לעמוד בה.‬
‫אנשים נהרגים במלחמות.‬
‫מל, אם אני לא מסוגל לשמור על גבר בוגר,‬
‫איך אני אמור להגן על תינוק חסר ישע?‬
‫סליחה, שני תינוקות חסרי ישע.‬
‫אתה הגבר הכי חזק ואחראי שאני מכירה.‬
‫תראה באיזו מסירות אתה‬
‫דואג לעיירה הזאת.‬
‫אם מישהו מתאים להיות אבא, זה אתה.‬
‫אני לא סומך על עצמי.‬
‫אתה יודע, קודם התכוונתי לשוט איתך.‬
‫הייתי מוכנה להפקיד את חיי בידיך.‬
‫נו, באמת.‬
‫את יודעת שלא הייתי מסכן אותך.‬
‫אני יודעת.‬
‫הוכחת את הנקודה שלי.‬
‫יהיו לך…‬
‫שני ילדים שאתה תאהב‬ ‫יותר מכל דבר אחר בעולם,‬
‫והם יאהבו אותך יותר מכל דבר.‬
‫לא תרצה לפספס את זה.‬
‫שניסע?‬
‫עוד מעט.‬
‫איפה ריקי?‬ ‫-הוא לא בא לעבודה.‬
‫טוב…‬
‫תודה, ג׳ורג׳. אתה יכול לסיים.‬
‫טוב, תודה.‬
‫ארוחת ערב מאוחרת?‬
‫באתי לאכול את המנה המיוחדת, אבל היא אזלה.‬
‫האנשים פה אוכלים מוקדם.‬
‫לא אני.‬
‫אני חיית לילה.‬
‫היום שלי מתחיל רק בארבע אחה״צ.‬
‫תכונה לא רעה, לאחת שעובדת במסעדנות.‬
‫בדיוק.‬
‫אז…‬
‫ספר לי משהו.‬
‫למה אתה מבזבז את כישרונותיך‬ ‫בבר הזעיר הזה‬
‫כשאתה יכול לעבוד במסעדת חמישה כוכבים,‬ ‫או אפילו במסעדה משלך?‬
‫טוב, מהרגע שהתמקמתי בווירג׳ין ריבר,‬
‫מעולם לא שקלתי לעזוב.‬
‫האנשים כאן הם כמו משפחה בשבילי.‬
‫משפחה זה טוב,‬
‫אבל לפעמים נחמד להתרחק קצת.‬
‫לא יודע…‬
‫לא נראה לי שקורות החיים שלי‬ ‫ידהימו מישהו במסעדת פאר,‬
‫וגם לא הייתי רוצה להתחיל מהתחתית.‬
‫ואם אעזור לך?‬
‫זו הזדמנות לחיים חדשים.‬
‫תירגע, לא תאחר עד כדי כך.‬
‫אני רגוע.‬
‫אם ככה אתה רגוע,‬ ‫איך אתה כשאתה לחוץ?‬
‫כדאי שתישארי חגורה.‬
‫אלוהים, אתה נשמע כמו אבא שלי.‬
‫כללים בסיסיים לבטיחות בדרכים.‬
‫אז…‬
‫אתה רוצה…‬
‫סוכריה חמוצה, נחש גומי, או שוש?‬
‫בחיים לא ראיתי מישהי‬ ‫אוכלת כל כך הרבה ממתקים.‬
‫זה משמח אותי.‬
‫אז מה אתה רוצה?‬
‫תני לי נחש גומי.‬
‫פה גדול.‬
‫אתה מסמיק?‬
‫לא.‬ ‫-כן! תסתכל במראה!‬
‫סתם, נשרפתי בשמש.‬ ‫-זהירות!‬
‫ג׳ק.‬
‫מל.‬ ‫-היי, שריף.‬
‫מה קורה?‬
‫מטיילים מצאו גופה.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬